Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Magdalena Urbanová

Smalt ve výtvarné tvorbě

Historické a současné techniky

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

obchod@grada.cz, www.grada.cz

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

jako svou 5300. publikaci

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Texty Mgr. Magdalena Urbanová, v části „Projekty“ uvedení smaltéři

Jazyková korektura Mgr. Věra Koubková Novotná

Fotografie v knize archiv autorky

Upozornění: všechny výrobky uveřejněné v knize jsou chráněny autorským zákonem a není možné je kopírovat pro komerční užití ani bez svolení autorů dále publikovat jejich fotografie. Nelze dále použít ani fotografie historických smaltů, které jsou otištěny se svolením těchto institucí: British Museum, Uměleckoprůmyslové museum v Praze, Severočeské muzeum v Liberci, Arcidiecézní muzeum v Olomouci a Podještědské muzeum Český Dub. Fotografie současných smaltů pocházejí ze soukromých archivů autorů, případně od uvedených fotografů. Pokud není uveden jiný autor, pocházejí fotografie výrobků a pracovních postupů od Magdaleny Urbanové. Fotodokumentaci v části „Projekty“ vytvořili uvedení smaltéři.

Fotografie na obálce Mgr. Magdalena Urbanová

Sazba a grafická úprava Radek Krédl Mg.A

Návrh grafické úpravy a obálky Radek Krédl Mg.A

Odpovědná redaktorka Ing. Jana Minářová

Počet stran 176

První vydání, Praha 2013

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2013

Cover Design © Radek Krédl Mg.A, 2013

Doporučení a pracovní postupy v této knize byly autorkou ověřeny, přesto za ně nelze převzít zodpovědnost. Autor ani nakladatelství neručí za jakékoliv věcné, osobní ani majetkové škody.

Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978‒80‒247‒4876‒4

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

E-knihu ve formátu EPUB vytvořil Milan Vilímek Jihlavský

ISBN 978‒80‒247‒8744‒2 (ve formátu PDF)

ISBN 978‒80‒247‒8745‒9 (ve formátu EPUB)

Teorie

Úvod

Stručně představit a definovat smalt je těžší, než by se na první pohled mohlo zdát. Tato technika má velice mnoho rozdílných tváří, které jsou v plné šíři laické veřejnosti většinou neznámé. Paradoxně není znalost všech jeho podob rozšířena ani mezi smaltéry, protože je velice vzdálen svět zlatníka používajícího nejčastěji historické postupy od prostředí profesionálního malíře, který pracuje s průmyslovým smaltem na velkoformátových obrazech nebo objektech. Zároveň u nás existuje odhadem několik desítek profesních smaltérů, kteří se věnují drobným šperkům na mědi, nejčastěji technickým, méně často šperkařským smaltům. Tyto profesionální přístupy se většinou míjejí s prostředím kurzů, kde si amatérští zájemci zkouší jednoduchými technikami své první drobnější výrobky. Je zjednodušující říci, že jsou tyto skupiny vzájemně nepropustné, ale ve skutečnosti se liší nejen výsledky jejich práce, ale i „filosofický“ přístup k oboru a většinou se tito autoři mezi sebou ani neznají.

Marie-Hélène Amilien (Francie), Loď paní Zimy, měď, měděný drát, papír, smalt, v. 23 cm.
Foto: Patrice Molle

Olina Francová (ČR), Šaman, z cyklu Šamani, smalt na ocelovém plechu, 80 × 100 cm

Veronika Richterová (ČR), Červi, 1992, délka 50 až 60 cm.
Foto: Jan Pohribný

Pokud rozšíříme úhel pohledu i na další země, z nichž některé mají velice silné historické tradice emailu, ukazují se nám  přístupy zcela odlišné, než na které jsme zvyklí u nás. Zaměříme-li se na smalt také v průběhu  jeho více než třítisíciletého vývoje, nalézáme i zde  pozoruhodnou různorodost. Neexistuje tedy nic, jako „typický smalt“, protože tato původně tradiční historická technika je  velice tvárná. Mojí snahou bylo prezentovat především tuto pestrost a  šíři forem smaltu v minulosti i současnosti.

Kromě slova „smalt“ se používá i termín „email“. Oba názvy znamenají prakticky totéž a jsou používány paralelně. Častěji je u nás „email“ spojen se smaltem šperkařským a „smalt“ s průmyslovým (technickým), ale v praxi není dnes názvosloví takto striktně odděleno. Je naprosto běžné, že i šperkaři používají pro své výrobky termín „smalt“. Se slovem „smalt“, které pochází z latinského „smaltum“, se u nás setkáváme již ve středověku. Také v dalších jazycích nacházíme varianty obou slov, například: „smelzan“ (stará němčina), „das Email“ (němčina), „esmail“ (starofrancouzština), „enamel“ (angličtina), „vitreous enamel“ (angličtina ve významu šperkařský smalt), „porcelain enamel“ (USA), „émail“ (francouzština), „smalto“ (italština), „esmalte“ (španělština). Je tedy jasně patrné, že i v různých jazycích vychází pojmenování z obou zmíněných slov. Vzhledem k tomu, že ani v češtině jednotné názvosloví není, jsou i v následujícím textu oba výrazy používány jako synonyma.

Během staletí se měnila podoba smaltu, rozvíjely se jeho techniky a střídala se období, kdy byl na vzestupu, i v útlumu. „Věčnost“ emailu obdivoval ve svých denících už Leonardo da Vinci: „Malba emailovými barvami na mědi, která je podložena bílým smaltovým podkladem a která je vypalovaná v peci, značně převyšuje svou stálostí sochařská díla.“ Čas mu dává za pravdu, protože jeho obrazy jsou dnes už popraskané a někdy značně poničené, ale emailové portréty ze stejné doby vypadají stále jako včera vytažené z pece a uplynulá staletí nijak nezměnila jejich lesk, barvy ani povrch. V případě, že smalt není poničen mechanicky, sám o sobě svou barevnost nemění po celá staletí.

Dlouhou dobu byl smalt součástí luxusních řemeslných výrobků a až v 19. století se začal masově používat průmyslový smalt v tovární produkci. Technický a šperkařský smalt se svým složením a vlastnostmi částečně liší a v minulosti se užití jednotlivých druhů oddělovalo. V dnešní umělecké tvorbě není toto dělení určující, protože oba typy smaltů mají své využití a někdy je možné je kombinovat i v rámci jednoho výrobku.

Byzantský, limogeský nebo secesní smalt od sebe odlišíme na první pohled; každý má své specifické rysy a jasně rozpoznatelný styl, ve kterém výrobky v dané době a zemi vznikaly. Současnost nabízí mnohem větší volnost a prostor pro experimenty než minulá staletí. Umělecká díla tak mohou vznikat technickým smaltem na ocelových trubkách a plechu, stejně tak jako šperkařským emailem na měděném talíři. Dnes sice nejsou přesně definovaná pravidla, co a jak smaltovat, přesto má postup práce technologické zákonitosti, které nelze obejít a je s nimi konfrontován každý emailér.

Cílem této knihy je snaha přinést čtenářům i smaltérům informace, které dosud neměli možnost získat v českém jazyce v ucelené knižní podobě. Tato publikace se snaží přinést základní přehled technik a možností smaltu v řemeslné a výtvarné tvorbě, ale je samozřejmé, že díky rozsahu knihy není možné každou oblast podrobně v celé šíři rozebrat.

Kniha si nečiní ambice být vyčerpávajícím zdrojem informací, snažila jsem se smalt především „představit“. Bylo by určitě přínosné, kdyby se tomuto tématu věnovali i další autoři a kdyby měli čeští čtenáři a smaltéři možnost pronikat do této problematiky hlouběji při četbě i u pece. O smaltu by se dala napsat řada samostatných textů, namátkou: dějiny, učebnice jednotlivých technik, autorská monografie smaltérů, národní a regionální tradice v různých částech světa. Výběrem ilustrací jsem nesuplovala výtvarnou monografii, ale chtěla jsem prezentovat různorodost možných přístupů a technik a z tohoto úhlu jsem volila také ilustrační fotografie.

Shana Kroiz (USA), Královská tanečnice, stříbro 925/1000, perleť, kožešina, smalt na mědi, galvanoplastika

Jennaca Davies (USA), Žlutý a bílý přívěšek, měď, smalt

Radka Urbanová (ČR), Školáci ze souhvězdí Labutě, smalt na mědi, 70 × 70 mm

Stefano Pedonesi (Itálie), Závěsný květ, stříbro 925/1000, zlato 750/1000, smalt, hydrothermal quartz

Judy Stone (USA), nádoba, měď, smalt

Linda Lundell (USA), Posvátné pírko, zlato 999/1000 (drátky cloisonné), základ stříbro 999/1000

Marie-Hélène Amilien (Francie), Sítěný domov, háčkovaný měděný drát, skleněné korálky, ocelový kruh, smaltovaná měď, průměr 75 cm.
Foto: Patrice Molle

Tato publikace je rozdělena na tři části: teorii, praxi a ukázku výroby smaltů jednotlivými autory za použití různých technik. První, teoretická kapitola je určena všem, kteří se chtějí dozvědět základní informace jako například definici, příběh techniky v dějinách nebo výčet druhů smaltu. Druhá a třetí část je praktická, podrobnější a slouží těm, kteří se již smaltování chtějí věnovat osobně. Základní informace zde najde i začátečník, ale svým pojetím jsou tyto kapitoly určeny především těm, kteří chtějí své dosavadní znalosti dále rozvíjet. V praktické části se zájemce dozví o moderních i historických postupech a získá informace přibližující smaltovaní v praxi. V závěru provází několik smaltérů jednotlivými technologiemi, z nichž každý má jiný, individuální přístup a používá odlišný materiál a techniku.

Aleksandr Motyljev (Rusko), Kontinuita, smalt na ocelovém plechu, 40 × 40 cm

Kniha je věnována smaltu v umělecké a řemeslné tvorbě, nevěnuje se tedy průmyslové výrobě v továrnách. Publikace není věnována ani takzvanému „plotýnkovému“ smaltu (nazývanému i nepravý nebo práškový), který je někdy za klasický materiál zaměňován, i když se jedná o zcela jinou surovinu, která smalt pouze připomíná. Někteří výrobci a prodejci slovo smalt někdy používají téměř pro jakoukoliv lesklou barvu na povrchu (například barvené pryskyřice nebo akrylové barvy), tyto výrobky však nemají s emailem a jeho vlastnostmi nic společného.

Smalt u nás stále stojí ve stínu mnohem rozšířenějších technik jako je sklo, keramika nebo klasická malba, a i ve zlatnictví se mu věnuje jen minimum šperkařů. Vzhledem k nedostatku a nejednotnosti literatury čerpá každý smaltér informace z různých zdrojů, proto neexistuje ucelená terminologie a různí tvůrci někdy nazývají stejné věci odlišným jménem. Základy práce se smaltem jsou sice univerzální, ale tato technologie umožňuje každému individuální přístup. Není nic výjimečného, že v praxi se postup práce u jednotlivých emailérů bude v detailech lišit. Ani tuto knihu určitě není třeba brát jako dogma, měla by sloužit především jako inspirace.

Annemarie Timmer (Nizozemí), Vesnice na Slunci, smalt na oceli, 50 × 70 cm

Julie Shaw (USA), Průzkum, brož, smalt, stříbro 925/100, zlato, trilobit, mušle, 7,6 × 3,8 cm

Magdalena Urbanová (ČR), smaltované obrazy na mědi ze série Quartet, 11 cm, z 90% jsou použity zahraniční technické smalty, které jsou vyrobeny přímo pro výtvarníky, některé jsou transparentní a vytváří efekty podobné šperkařským smaltům

Sama dvacet let pracuji především se šperkařským smaltem na mědi. Tato kombinace nejvíce vyhovuje mému přístupu ke smaltu, protože nabízí nejširší množství barevných emailových efektů. Měla jsem ale několikrát možnost smaltovat i velkoformátové obrazy technickým smaltem, který v menším měřítku používám i v domácích podmínkách a často jej kombinuji se šperkařským smaltem na mědi. Osobně jsem měla to štěstí, že moje matka, výtvarnice Radka Urbanová, se smaltům věnovala od poloviny 80. let a já mezi smalty vyrůstala. Základní postupy jsem tak měla odpozorované již z  doby dospívání, přesto jsem se nevyhnula letům zkoušení a omylů. V případě smaltování drahých kovů jsou mé osobní zkušenosti velice omezené, proto jsem vycházela ze zkušeností svých kolegů a z literatury. Snažila jsem se veškeré informace ověřovat z více zdrojů, ale vzhledem k nedostatku literatury o smaltu je možné, že se některým nepřesnostem přesto nepodařilo zabránit. Často jsem narážela na to, že se informace v literatuře nejen částečně liší, ale někdy si i odporují. Se stejným problémem jsem se setkala i v případě konzultací s kolegy.

Smaltování je krásný obor s neomezenými možnostmi hledání a rozvoje, ale zároveň je to technika náročná na peníze, čas, trpělivost a zkoušení. Není na místě se smaltu zbytečně obávat, ale je dobré k němu přistupovat s respektem a pokorou. Dobrou zprávou je, že smaltovat může pod odborným vedením i dítě. Dnes je řada možností vyzkoušet si smaltování v některém z kurzů pro veřejnost. Už po prvních několika hodinách práce je možné si odnést domů svůj první hotový výrobek.

Alexandra Horová (ČR), Zahrada mých šatů, smalt, ocel, 255 × 150 cm

Magdalena Urbanová (ČR), Mapa ztracených měst II, šperkařský smalt na mědi, 11 cm

Magdalena Urbanová (ČR), Vegetace, šperkařský smalt na mědi, 11 cm

Na druhé straně je naivní představa, že technologii se dá opravdu naučit po několika hodinách nebo dnech. Kurz může být dobrým odrazovým můstkem k dalšímu vlastnímu učení a rozvoji, což nadšeného emailéra zaměstná na další dlouhé roky.

Při smaltování je stále co se učit a objevovat, a proto si poctivý emailér nikdy neřekne „už to umím“, protože se i po letech setkává s tím, že se práce nedaří, jak si představoval. Osobně upřednostňuji přistupovat ke smaltu jako k napínavé hře, která má někdy trochu nejasná pravidla a ne vždy jasného vítěze. Mým záměrem není strašit technologickou náročností oboru, ale naopak ukázat smalt jako materiál, který má i v dnešní době obrovské možnosti využití v umělecké a řemeslné tvorbě.

Každý má ke smaltu jiný přístup, někdo si vše pečlivě plánuje, zapisuje, studuje dostupné návody a knihy, někdo naopak impulzivně zkouší u pece a hledá bez pravidel a návodů. Mně je bližší spíše druhý přístup. Přesto mi dlouhá léta souhrnná publikace o smaltu u nás chyběla. K napsání této knihy jsem se rozhodla po dvaceti letech praxe bez četby návodů, přesto doufám, že poznatky uvedené v této publikaci mohou někomu dalšímu jeho cestu usnadnit.

Szvetlána Tóth (Rusko), Lov na jednorožce, měď, smalt, dřevo, 45 × 65 cm

Radka Urbanová (ČR), Jednorožec, perleťová ulita, smalt na mědi, 80 × 85 mm

Radka Urbanová (ČR), Attila, dikobrazí osten, ulita, smalt na mědi, 120 × 100 mm

Linda Verkaaik (Nizozemí), Terasa Jungle, zábradlí na mostě Vysoké školy ekonomie a managementu v Utrechtu, smalt, bronz

Han-Chieh Chuang (Taiwan), Červená cihla, brož, měď, stříbro, smalt

Michelle Startzman (USA), Neznámo, brož, smalt s obtiskem, měď, mokume-gane

Definice smaltu a jeho základní vlastnosti

Základním principem smaltování je přitavování skloviny (smaltu) na kovový podklad. Jedná se tedy o práci se dvěma různými materiály s odlišnými vlastnostmi.

Smalt je oblíben především pro své následující vlastnosti: lesk, stálobarevnost, chemickou odolnost, tvrdost (5‒7 Mohsovy stupnice, podle druhu barev), snadné čištění a údržbu. I přes svou tvrdost je smalt křehký, protože složením se stále jedná o sklovinu.

Složením se smalt blíží sklu, ale obsahuje i další přísady, které snižují jeho tavicí teplotu a usnadňují jeho dobré přitavení ke kovovému podkladu. Základní surovinou, ze které se vyrábí sklo, tedy i smalt, je oxid křemičitý ve formě křemičitého písku. Křemen a kyselina boritá tvoří sklotvorný základ, ke kterému se přidávají další suroviny jako soda, živec, potaš, křída, kostní moučka, oxidy kovů a další. Tato směs se dobře promíchá, utaví a prudce ochladí. Tímto postupem vznikne sklovina (frita) ve formě skleněných granulí. Šperkařský smalt může být ve formě malých granulí již prodáván (v tom případě je třeba si ho později individuálně dle potřeby namlít), nebo se dále jemně namele a prodává se v podobě vhodné k okamžitému smaltování. U technického smaltu se frita následně dlouho pomalu mele ve speciálních bubnech za pomoci tvrdých kamenů. Po usušení se podle potřeby znovu namele na různé stupně zrnitosti. Namletá frita se mísí s dalšími přísadami, (např. kaolín, barvítka) a po promíchání s vodou vytváří smaltéřskou břečku, která se dále používá pro namáčení, polévání a stříkání na kovový materiál.

Julie Shaw (USA), Vnitřní země, brož, smalt, stříbro 999/1000, 925/1000, 7,6 × 7,6 cm

Larisa Solomnikova (Rusko), Narození, šperkařský smalt na mědi, stříbrná fólie, zlato, bronzový zlacený rám, 20 × 25 cm

Zabarvení smaltu je ovlivněno přidanými oxidy kovů. Smaltovací barvy jsou také individuálně přizpůsobovány kovu a účelu, pro který jsou vyráběny. Složení technických a šperkařských smaltů se částečně liší. V případě šperkařských smaltů jsou nejčastěji uváděny příměsi jako borax, suřík, potaš nebo kryolit.

Odlišné je i složení jednotlivých druhů barev. Smaltovací barvy jsou buď opakní (neprůsvitné), transparentní (průsvitné), opálové (mléčně zakalené a měňavé) nebo listry s kovovým efektem. Transparentní smalty bývají tvořeny boraxem, sodou a suříkem. Opakní barvy obsahují ještě zakalující složky, bývají složeny například z fluoritu (kazivce), oxidu zinku a kostní moučky. Přesné složení jednotlivých typů smaltů není snadné jednoznačně popsat, protože výrobci si je logicky hlídají jako firemní tajemství; často se liší i složení barev od jednoho výrobce. V praxi ale tato informace není určující, protože z důvodu rozdílných vlastností barev je nejdůležitější u každé barvy udělat samostatné zkoušky a až z nich odvodit, pro které účely se jaká barva hodí.

Podle složení, vlastností a původního účelu dělíme klasické smalty na technické a šperkařské. Jemnější šperkařský smalt se používá především na stříbro, zlato a měď. Šperkařské smalty mají širokou barevnou škálu a vynikají především jasností a leskem barev. Nádherné jsou různobarevné jasné transparenty a opály, které u technických smaltů v této podobě nenalezneme. Technické smalty se ve výtvarné tvorbě používají nejčastěji na ocelový plech nebo měď, ale mohou být použity i na další smaltovatelné kovy. Většina klasických technických smaltů je neprůsvitná a neprodávají se v tak velké barevné škále. Přesto se vyrábí v omezené barevné škále i poloprůsvitné až průsvitné technické smalty. Samotná práce, zvláště pro začátečníka, je snazší s technickým smaltem, který není tak sypký a snáze se do něj vyrývá.

Šperkařský smalt je proti tomu nevyzpytatelnější a při práci s ním je potřeba větší cvik. I zkušený smaltér je často překvapen a zaskočen tím, že stejná barva se pokaždé vypálí úplně jinak. S oběma typy smaltů jde dělat nádherné a složité věci, je jen třeba počítat s tím, že každý vytváří jiné efekty a hodí se k odlišným technikám a výrobkům. Při práci je možné někdy oba druhy smaltů kombinovat. V tomto případě je ale nezbytné udělat předchozí zkoušky, protože řada barev spolu není díky rozdílnému složení kompatibilní.

Barvy se nejčastěji nanášejí štětcem nebo sypáním, u technických smaltů je možné použít například také stříkání a namáčení. V případě sypání přes síto se používají barvy za sucha, v  ostatních případech smíchané s vodou. Vždy je nutné smalt vypalovat zcela suchý. V případě šperkařských barev nejde se smaltem „malovat“ a táhnout štětcem jako u tradičních výtvarných technik. U šperkařského smaltu se s výchozí surovinou pracuje více jako s hmotou, která se hrne a pečlivě tvaruje do rovnoměrné hladké plochy. Práce s technickými smalty se více blíží malování akrylovými, olejovými barvami nebo temperou.

Jednotlivé šperkařské smalty se mezi sebou nemíchají, ale je nutné mít vždy další barevný odstín samostatně. Pokud dvě barvy smícháme, nedosáhneme nového odstínu, ale barvy složené z oddělených teček výchozích dvou barev. Technické smalty mezi sebou míchat můžeme, zvláště u příbuzných tónů dosahujeme dobrých výsledků. Začátečníka u smaltu hodně překvapí, jak moc se může lišit odstín barvy v nevypáleném stavu a po vypálení. Na první pohled bílý práškový smalt může být po vypálení zcela rudý, zlatý, bezbarvý i růžový.

Emma McFarline (Severní Irsko), Straat‘ Reversible, náhrdelník, ocel, stříbro, keramický obtisk, ocelová šňůra, smalt

Emma McFarline (Severní Irsko), Pang Pang‘ Reversible, náhrdelník, měď, stříbro, smalt, keramický obtisk, ocelová šňůra, Cubic Zirconia

Rozpětí teploty výpalu je 700‒900 °C, ale nejčastěji se smalt vypaluje mezi 750‒850 °C. Teplota se odvíjí od použitých barev, kovu i efektů, kterých chce emailér dosáhnout. Předměty z oceli nebo mědi tak můžeme vypalovat na vyšší teplotu než předměty ze zlata a stříbra. Smalt má podobné složení jako keramické glazury, které mají ale vyšší teplotu tavení (kolem 1000‒1200 °C).

Způsobů, jak se smaltem pracovat, je mnoho. Nejjednodušší způsob je celou plochu pokrýt jednou barvou. Předmět můžeme smaltovat také pouze částečně nebo na něm vytvářet různobarevné plochy a ornamenty. Smalt se většinou vypaluje několikrát a během jednotlivých pálení můžeme barvu přidávat po celé ploše nebo pouze postupně smaltovat menší části, které je možné různě překrývat a vrstvit.

Pokročilejší způsoby smaltování již nabízejí složitější postupy a výsledky. Jednotlivé plochy smaltu je možné od sebe oddělit kovovým drátkem (technika cloisonné), smalt můžeme vykládat do vyhloubených jamek (technika champlevé) nebo na smalt můžeme malovat propracované obrazy (typické pro limogeské smalty nebo portrétní miniatury). Smaltem můžeme také pokrývat prostorové předměty (technika ronde bosse) nebo jej nanést přes plastický vyrytý povrch (technika basse-taille), je možné vytvořit i průsvitnou vitráž (technika plique-á-jour).

Marjorie Simon (USA), Krabice květů, ocel, stříbro 999/1000, smalt.
Foto: Ken Yanoviak

Vladimír Mašek (ČR), brož, stříbro 925/1000, smalt

Brice Garrett (USA), duté měděné smaltované nádoby.
Foto: Helen Shirk

Emma Gerald (Kanada), Objekty, smalt, měděná galvanoplastika, 10 × 4 × 4 cm

Vyjmenované techniky patří k historicky nejznámějším. V současnosti je možné tyto techniky svobodně kombinovat a vymýšlet tak nové přístupy ke smaltu.

Doba výpalu je velice krátká, většinou 2 až 4 minuty v závislosti na druhu a velikosti výrobku i tloušťce použitého kovu. Zvláště pro keramiky je překvapivé, že pec je při práci možno otevírat a po výpalu smalt okamžitě vyjmout, případně znovu dále vypalovat. Výhodou smaltu je i relativně malá prostorová náročnost, běžnou smaltovací pec je možné mít doma na pracovním stole. Pro velkoformátové smaltování je již obvykle třeba domluvit zapůjčení pece v průmyslovém provozu.

Konkrétní vlastnosti každé barvy se liší během výroby suroviny, ale mění se i mezi jednotlivými páleními. Smalty zároveň odlišně reagují na různé kovy, teplotu i délku výpalu nebo okolní barvy. Zajímavé je, že po vytažení z pece smalt během chladnutí mění barevnost před očima. Vzhledem k množství vlivů, které působí samostatně i spolu navzájem, je prakticky nemožné a zbytečné se přesně pokoušet předem teoreticky definovat, jak se která barva bude chovat v peci.

Postupu práce se smaltem se podrobněji věnuji v praktické části knihy, proto v této kapitole najdete jen stručný souhrn, který má smaltování na úvod představit.

Andrew Kuebeck (USA), Dřevorubec, brož, měď, mosaz, stříbro 925/1000, smalt, přenos fotografického obtisku na smalt, basse-taille

Andrew Kuebeck (USA), Zedník, brož, měď, mosaz, stříbro 925/1000, smalt, přenos fotografického obtisku na smalt, basse-taille

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Smalt ve výtvarné tvorbě.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.