Vzor citace: VYCHOPEŇ, J. Společnost s ručením omezeným. 3. vyd. Praha: Wolters Kluwer ČR, 2016, s. 248.

KATALOGIZACE V KNIZE – Národní knihovna ČR

Vychopeň, Jiří

Společnost s ručením omezeným z účetního a daňového pohledu / Jiří Vychopeň. – 3. aktualizované vydání. – Praha : Wolters Kluwer, 2016

„Publikace vychází z právního stavu k 1. 1. 2016“

ISBN 978-80-7552-043-2 (brožováno)

347.724 * 657 * 336.22 * (437.3)

– společnosti s ručením omezeným – Česko

– účetnictví – Česko

– daně – Česko

– příručky

347.7 – Obchodní právo. Finanční právo. Právo průmyslového vlastnictví. Patentové právo. Autorské právo [16]

Právní stav publikace k 1. 1. 2016

© Jiří Vychopeň, 2016

ISBN:

978-80-7552-043-2 (brož.)

978-80-7552-044-9 (e-pub)

978-80-7552-045-6 (pdf)

978-80-7552-046-3 (mobi)

Odpovědi publikované v této knize zpracovali tito autoři:

Ing. Antonín Daněk

64,124

JUDr. Eva Dandová

116

Ing. Martin Děrgel

52, 53, 54, 74, 79, 80, 83, 91, 94, 107, 125, 136, 139, 148, 152, 155, 159, 177, 179, 180

Zdeněk Dušek

2, 44, 100, 103, 132

RNDr. Libor Fiala

157, 161

Ing. Irena Fučíková

23, 30, 86, 92

Mgr. Klára Gottwaldová

110

Ing. Zdeňka Hušáková

22

JUDr. Jaroslav Jakubka

123

JUDr. Eva Janečková

57

Ing. Antonín Jeřábek

15, 19, 47, 79, 140, 141, 144, 146, 154, 156, 170, 171, 174

Ing. Martina Jeřábková

149, 163

František Kocour

164

Ing. Petra Konderlová

8, 10, 14, 28, 32, 55, 59, 67, 69, 72, 78, 93, 97, 98, 102, 118, 121, 126, 128, 133, 160, 162, 165, 176

Ing. Barbora Krížová

34, 40, 88, 104, 127

Radka Lakotová

173

Ing. Helena Machová

66, 82, 145

Ing. Pavel Matějka

26

Ing. Martina Matějková

24, 33

Ing. Zdeněk Morávek

13

Matěj Nešleha

35, 37, 43, 45, 61, 73, 85, 87, 105, 108, 115, 122, 142, 151, 158

Ing. Jiří Nigrin

25, 48, 65, 76, 90, 167

Kateřina Parschová

16

Ing. Ivana Pilařová

36, 46, 51, 138, 143, 153, 168, 175

Ing. Ladislav Pitner

38, 39, 41, 77

Ing. Jan Ployer

75

JUDr. Rudolf Pospíšil

58

Ing. Zuzana Pšeničková

68, 117

Ing. Vlasta Ptáčková

119

Josef Rajdl

131

JUDr. Marie Salačová

63, 113

Jiří Šabata

42

JUDr. Bořivoj Šubrt

60, 101

JUDr. Vlasta Víghová

1, 20, 99, 109, 111

Ing. Jiří Vychopeň

3, 4, 5, 6, 9, 11, 12, 17, 18, 21, 27, 29, 31, 49, 50, 56, 70, 71, 81, 84, 89, 95, 96, 106, 114, 120, 129, 130, 134, 135, 137, 166, 169, 172

Ing. Christian Žmolík

7, 62, 112, 147, 150, 178

Zkratky a úplné názvy předpisů a pokynů používaných v publikaci

a. s.

akciová společnost

apod.

a podobně

atd.

a tak dále

D

Dal (ve prospěch účtu)

DIČ

daňové identifikační číslo

DPH

daň z přidané hodnoty

EHS

Evropské hospodářské společenství

ES

Evropská společenství

EU

Evropská unie

EURO

měna euro

GFŘ

Generální finanční ředitelství

k. s.

komanditní společnost

MD

Má dáti (na vrub účtu)

mil.

milion

např.

například

násl.

následující

OSVČ

osoba samostatně výdělečně činná

popř.

popřípadě

příp.

případně

resp.

respektive

s. r. o.

společnost s ručením omezeným

tj.

to jest

tzn.

to znamená

v. o. s.

veřejná obchodní společnost

ČÚS pro podnikatele

České účetní standardy pro účetní jednotky, které účtují podle vyhlášky č. 500/2002 Sb., ve znění pozdějších předpisů

daňový řád

zákon č. 280/2009 Sb., daňový řád, ve znění pozdějších předpisů

insolvenční zákon

zákon č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení, ve znění pozdějších předpisů

nařízení ES č. 883/2004

nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004, o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, ve znění Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 465/2012

nařízení vlády č. 351/2013 Sb.

nařízení vlády č. 351/2013 Sb., kterým se určuje výše úroků z prodlení a nákladů spojených s uplatněním pohledávky, určuje odměna likvidátora, likvidačního správce a člena orgánu právnické osoby jmenované soudem a upravují některé otázky Obchodního věstníku a veřejných rejstříků právnických a fyzických osob

občanský zákoník

zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

obchodní zákoník

zákon č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník, ve znění pozdějších předpisů

pokyn D-22

pokyn Generálního finančního ředitelství D-22 k jednotnému postupu při uplatňování některých ustanovení zákona č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, ve znění pozdějších předpisů

smlouva o zamezení dvojího zdanění s Itálií

smlouva č. 17/1985 Sb., mezi Československou socialistickou republikou a Italskou republikou o zamezení dvojího zdanění v oboru daní z příjmů a zabránění daňovému úniku

smlouva o zamezení dvojího zdanění s Japonskem

smlouva mezi Československou socialistickou republikou a Japonskem o zamezení dvojího zdanění v oboru daní z příjmů

smlouva o zamezení dvojího zdanění s Německem

smlouva mezi Československou socialistickou republikou a Spolkovou republikou Německa o zamezení dvojího zdanění v oboru daní z příjmů a majetku

smlouva o zamezení dvojího zdanění s Rakouskem

smlouva mezi Českou republikou a Rakouskou republikou o zamezení dvojímu zdanění a zabránění daňovému úniku v oboru daní z příjmů a z majetku

trestní zákoník

zákon č. 40/2009 Sb., trestní zákoník, ve znění pozdějších předpisů

vyhláška č. 201/2005 Sb.

vyhláška č. 201/2005 Sb., o statistice vyváženého a dováženého zboží a způsobu sdělování údajů o obchodu mezi Českou republikou a členskými státy Evropských společenství, ve znění pozdějších předpisů

vyhláška č. 500/2002 Sb.

vyhláška č. 500/2002 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení zákona č. 563/1991 Sb., o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů, pro účetní jednotky, které jsou podnikateli účtujícími v soustavě podvojného účetnictví

vyhláška o digitalizaci obchodního rejstříku

vyhláška č. 562/2006 Sb., kterou se stanoví způsob převedení listin do elektronické podoby, způsob nakládání s převedenými listinami a obligatorní elektronická podoba listin

zákon č. 56/2001 Sb.

zákon č. 56/2001 Sb., o podmínkách provozu vozidel na pozemních komunikacích a o změně zákona č. 168/1999 Sb., o pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou provozem vozidla a o změně některých souvisejících zákonů, ve znění zákona č. 307/1999 Sb., jak vyplývá z provedených změn

zákon o advokacii

zákon č. 85/1996 Sb., o advokacii, ve znění pozdějších předpisů

zákon o auditorech

zákon č. 93/2009 Sb., o auditorech a o změně některých zákonů (zákon o auditorech), ve znění pozdějších předpisů

zákon o dani silniční

zákon č. 16/1993 Sb., o dani silniční, ve znění pozdějších předpisů

zákon o dani z přidané hodnoty

zákon č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty, ve znění pozdějších předpisů

zákon o daních z příjmů

zákon č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, ve znění pozdějších předpisů

zákon o daňovém poradenství

zákon č. 523/1992 Sb., o daňovém poradenství a Komoře daňových poradců České republiky, ve znění pozdějších předpisů

zákon o důchodovém pojištění

zákon č. 155/1995 Sb., o důchodovém pojištění, ve znění pozdějších předpisů

zákon o majetku České republiky

zákon č. 219/2000 Sb., o majetku České republiky a jejím vystupování v právních vztazích, ve znění pozdějších předpisů

zákon o nemocenském pojištění

zákon č. 187/2006 Sb., o nemocenském pojištění, ve znění pozdějších předpisů

Zákon o obchodních korporacích

zákon č. 90/2012 Sb., o obchodních společnostech a družstvech (zákon o obchodních korporacích)

zákon o oceňování majetku

zákon č. 151/1997 Sb., o oceňování majetku a o změně některých zákonů (zákon o oceňování majetku), ve znění pozdějších předpisů

zákon o omezení plateb v hotovosti

zákon č. 254/2004 Sb., o omezení plateb v hotovosti a o změně zákona č. 337/1992 Sb. o správě daní a poplatků, ve znění pozdějších předpisů

zákon o podpoře výzkumu a vývoje

zákon č. 130/2002 Sb., o podpoře výzkumu a vývoje z veřejných prostředků a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o podpoře výzkumu a vývoje)

zákon o pojistném na sociální zabezpečení

zákon č. 589/1992 Sb., o pojistném na sociální zabezpečení a příspěvku na státní politiku zaměstnanosti, ve znění pozdějších předpisů

zákon o pojistném na veřejné zdravotní pojištění

zákon č. 592/1992 Sb., o pojistném na veřejné zdravotní pojištění, ve znění pozdějších předpisů

zákon o přeměnách

zákon č. 125/2009 Sb., o přeměnách obchodních společností a družstev, ve znění pozdějších předpisů

zákon o trestní odpovědnosti právnických osob

zákon č. 418/2011 Sb., o trestní odpovědnosti právnických osob a řízení proti nim, ve znění pozdějších předpisů

zákon o účetnictví

zákon č. 563/1991 Sb., o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů

zákon o veřejném zdravotním pojištění

zákon č. 48/1997 Sb., o veřejném zdravotním pojištění a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů

zákon o veřejných rejstřících

zákon č. 304/2013 Sb., o veřejných rejstřících právnických a fyzických osob, ve znění pozdějších předpisů

zákon o zdravotnických prostředcích

zákon č. 268/2014 Sb., o zdravotnických prostředcích a o změně zákona č. 634/2004 Sb., o správních poplatcích, ve znění pozdějších předpisů

zákoník práce

zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce, ve znění pozdějších předpisů

zákonné opatření Senátu o dani z nabytí nemovitých věcí

zákonné opatření Senátu č. 340/2013 Sb., o dani z nabytí nemovitých věcí

živnostenský zákon

zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání, ve znění pozdějších předpisů

Úvod

Společnost s ručením omezeným (ve zkratce „spol. s r. o.“ nebo jen „s. r. o.“) je nejvíce používanou formou podnikání právnických osob v České republice. Od 1. ledna 2014, kdy v České republice došlo k rekodifikaci soukromého práva, jsou společnosti s ručením omezeným považovány za korporace, přičemž se jedná o obchodní korporaci typu kapitálové obchodní společnosti. Charakteristickými znaky této obchodní společnosti jsou zejména účast společníků formou poskytnutí vkladů do základního kapitálu společnosti (případně i mimo něj), oddělení osobního majetku společníků od obchodního majetku společnosti a omezené ručení společníků za dluhy společnosti.

Po rekodifikaci soukromého práva je obecná právní úprava právnických osob včetně obchodních korporací obsažena v novém občanském zákoníku, zatímco zákon o obchodních korporacích upravuje speciální pravidla pouze pro obchodní korporace, kterými jsou obchodní společnosti a družstva.

S činností společnosti s ručením omezeným je i po provedené rekodifikaci soukromého práva spojena řada výkladových problémů a nejasností. K jejich úspěšnému řešení chce přispět i toto nové vydání publikace, která reaguje nejen na výše zmíněnou rekodifikaci soukromého práva, ale i na změny v účetních, daňových a dalších právních předpisech.

Stejně jako tomu bylo v předchozích vydáních, tak i v tomto novém vydání se jednotlivé kapitoly publikace věnují právní, účetní a daňové problematice společnosti s ručením omezeným od jejího vzniku až po zánik včetně případné účasti společnosti s ručením omezeným na podnikání v jiných obchodních společnostech nebo družstvech. Nechybí ani daňový pohled na vzájemné vztahy společností s ručením omezeným a jejich společníků, členů statutárních orgánů (tj. jednatelů), členů dozorčích rad, zástupců a některých dalších osob (např. likvidátora), a to zejména při odměňování těchto osob, při vyplácení podílů na zisku a při poskytování různých dalších plnění těmto i jiným osobám. Jedna z kapitol se zabývá daňovými souvislostmi zápůjček a darů poskytovaných společníky, jednateli a dalšími osobami do společnosti s ručením omezeným. V poslední kapitole publikace jsou objasněny hlavní právní a daňové aspekty ukončení činnosti společnosti s ručením omezeným a jejího zrušení bez likvidace nebo s likvidací.

Z velkého množství čtenářských dotazů zejména k účetní a daňové problematice společnosti s ručením omezeným bylo do jednotlivých kapitol této publikace zařazeno podle převažujícího tematického zaměření celkem 180 nejčastějších a nejzajímavějších dotazů z poslední doby ke konkrétním případům z praxe, ke kterým se opět vyjádřili a poskytli svá stanoviska renomovaní odborníci.

Toto vydání publikace vychází z právního stavu platného k 1. lednu 2016.

V krátkém testu na závěr publikace si čtenáři mohou opět ověřit své znalosti o některých právních, účetních a daňových souvislostech podnikání ve společnosti s ručením omezeným. Součástí publikace je i slovník definic vybraných pojmů týkajících se problematiky společností s ručením omezeným.

1 Právní úprava společnosti s ručením omezeným

Historicky první právní úprava s. r. o. spatřila světlo světa v roce 1892, a to v Německu. Dle německého vzoru se pak rychle rozvíjely právní úpravy této formy společnosti i v dalších zemích, např. v Rakousko-Uhersku byl přijat zákon č. 58/1906 ř. z., o společnostech s ručením omezeným s účinností od 15. června 1906. Tímto zákonem se řídila až do svého zániku i první Česká republika (pouze jednou byl novelizován, a to v roce 1920). S nástupem komunistické strany k moci po druhé světové válce nastal rychlý vývoj proti soukromému podnikání, což přineslo rychlý úpadek obchodních společností v Československu. Právní úprava s. r. o. zde byla zrušena přijetím občanského zákoníku k 1. lednu 1950, a v důsledku toho zanikly i všechny zbývající společnosti.

Nová komplexní právní úprava s. r. o. pak vznikla až po více než 40 letech přijetím obchodního zákoníku s účinností od 1. ledna 1992. Obchodní zákoník nahradil dřívější hospodářský zákoník, ve kterém byla právní úprava s. r. o. jen okrajová, obsahovala pouze šest paragrafů.

Od 1. ledna 2014 byl obchodní zákoník v souvislosti s rekodifikací soukromého práva zrušen a od uvedeného data platí nová právní úprava obchodních společností a družstev podle zákona o obchodních korporacích, avšak obecnou právní úpravu právnických osob včetně korporací obsahuje občanský zákoník (do konce roku 2013 byly obchodní společnosti upraveny jen v obchodním zákoníku).

S. r. o. se týkají zejména § 1–94 zákona o obchodních korporacích (obecná právní úprava obchodních korporací) a § 132–242 zákona o obchodních korporacích (speciální právní úprava s. r. o.). S. r. o. se ale týkají také § 118–209 občanského zákoníku, které obecně upravují zejména právní osobnost právnické osoby (dříve právní subjektivita), ustavení a vznik právnické osoby, sídlo a účel právnické osoby, orgány právnické osoby, jednání za právnickou osobu, přeměnu právnické osoby, zrušení a zánik právnické osoby. § 210–213 občanského zákoníku obecně upravují korporace jako právnické osoby. S. r. o. se týká i speciální právní úprava přeměn obchodních společností podle zákona o přeměnách obchodních společností a družstev (obecnou právní úpravu přeměn právnických osob obsahuje občanský zákoník).

Podle přechodných ustanovení zákona o obchodních korporacích byly s. r. o. vzniklé před nabytím účinnosti tohoto zákona (tj. do konce roku 2013) povinny do 30. června 2014 upravit své společenské smlouvy tak, aby vyhovovaly kogentním ustanovením zákona o obchodních korporacích (tj. ustanovením uvedeného zákona, od kterých se nelze odchýlit), a doručit nová znění společenských smluv do sbírky listin příslušného rejstříkového soudu. S. r. o., které tak neučinily, byly rejstříkovým soudem vyzvány ke splnění této povinnosti v dodatečné lhůtě. Pokud s. r. o. neprovedla požadovanou úpravu společenské smlouvy ani v dodatečně stanovené lhůtě, hrozilo jí zrušení s likvidací na návrh rejstříkového soudu nebo osoby, která na tom osvědčila právní zájem. Nejpozději do konce roku 2015 se měly s. r. o. změnou svých společenských smluv podřídit zákonu o obchodních korporacích jako celku. Do 30. června 2014 byly s. r. o. povinny uzpůsobit nové právní úpravě podle zákona o obchodních korporacích také smlouvy o výkonu funkce a o odměně, jinak podle § 777 odst. 3 uvedeného zákona platí, že je výkon funkce bezplatný.

S. r. o. je obchodní společností a právnickou osobou založenou zpravidla za účelem podnikání. Může být ale založena i za jiným účelem, než je podnikání, pokud to není zvláštním právním předpisem výslovně vyloučeno. Za podmínek stanovených v § 146 a násl. občanského zákoníku může být také s. r. o. veřejně prospěšnou právnickou osobou. I v takovém případě je ale v souladu s § 421 odst. 1 občanského zákoníku s. r. o. jako právnická osoba zapsaná v obchodním rejstříku považována za podnikatele. Je také možné založit s. r. o. zčásti za podnikatelským účelem a zčásti za nepodnikatelským účelem.

Na území České republiky může být s. r. o. založena pouze podle tuzemského práva. Zahraniční společnost obdobného typu může přemístit své sídlo na území České republiky jen tehdy, umožňuje-li to mezinárodní smlouva, která je pro Českou republiku závazná a byla vyhlášena ve sbírce zákonů nebo ve sbírce mezinárodních smluv. Obdobně to platí i pro případné přemístění sídla české s. r. o. do zahraničí. Přemístění sídla s. r. o. z České republiky do zahraničí je přípustné také v případech a za podmínek stanovených právem ES nebo zvláštním zákonem.

Ze skutečnosti, že s. r. o. je právnickou osobou, plyne zejména to, že je samostatným subjektem práv a povinností, je tedy způsobilá sama právně jednat (tj. činit vlastní právní úkony) a zavazovat se. Její právní osobnost je oddělena od právní osobnosti jejích společníků.

S. r. o. je subjektem odpovědnosti. To znamená, že odpovídá za škodu způsobenou třetím osobám, a je za tuto škodu právně postižitelná. Od roku 2012 mohou být s. r. o. postihovány i trestněprávně, a to podle zákona o trestní odpovědnosti právnických osob, který umožňuje trestat právnické osoby za vymezené trestné činy (mezi nimiž je uvedeno např. i krácení daní), a to podle závažnosti spáchaného trestného činu pokutou, propadnutím majetku, zákazem plnění veřejných zakázek nebo účasti v koncesním řízení nebo ve veřejné soutěži, zákazem přijímání dotací a subvencí, zákazem činnosti nebo zrušením právnické osoby. Trest uložený právnické osobě se také zapisuje do veřejného rejstříku trestů.

Z § 1 odst. 1 a 2 zákona o obchodních korporacích vyplývá, že s. r. o. je obchodní společností kapitálového typu. To znamená, že povinně vytváří základní kapitál, který je tvořen vklady společníků, a jehož výše se zapisuje do veřejného obchodního rejstříku. V zákoně o obchodních korporacích není povinnost s. r. o. vytvořit základní kapitál výslovně stanovena, ale vyplývá ze stanovení minimální výše vkladu společníka.

Do konce roku 2013 platilo podle § 108 a 109 obchodního zákoníku, že výše základního kapitálu s. r. o. musí činit alespoň 200 000 Kč, přičemž výše vkladu společníka musela činit alespoň 20 000 Kč (s. r. o., které vznikly před rokem 2001, mohly mít základní kapitál vytvořený pouze ve výši 100 000 Kč). Od roku 2014 platí podle § 142 odst. 1 zákona o obchodních korporacích, že minimální výše vkladu do základního kapitálu s. r. o. je 1 Kč, ledaže společenská smlouva určí, že výše vkladu je vyšší. Podle § 142 odst. 2 zákona o obchodních korporacích může být výše vkladu stanovena pro jednotlivé podíly rozdílně.

Podle § 132 odst. 1 zákona o obchodních korporacích je s. r. o. společností, za jejíž dluhy ručí společníci společně a nerozdílně do výše, v jaké nesplnili vkladové povinnosti podle stavu zapsaného v obchodním rejstříku v době, kdy byli věřitelem vyzváni k plnění. To znamená, že společníci s. r. o. ručí společně a nerozdílně za dluhy společnosti jen do výše souhrnu nesplacených částí vkladů všech společníků podle stavu zápisu v obchodním rejstříku. Od okamžiku, kdy všichni společníci splatili svůj vklad a úplné splacení všech vkladů je zapsáno do veřejného (tj. obchodního) rejstříku, ručení společníků za dluhy společnosti zaniká (ručení společníka tedy nezaniká zápisem o plném splacení jeho vkladu, ale až zápisem o plném splacení vkladů všech společníků). S. r. o. odpovídá za své dluhy celým svým majetkem, nikoliv pouze základním kapitálem, jak je v praxi někdy mylně chápáno.

Od roku 2014 může mít s. r. o. neomezený počet společníků (do konce roku 2013 byl počet společníků s. r. o. omezen maximálním počtem 50 osob), a podle § 11 odst. 1 zákona o obchodních korporacích ji může založit i jediný zakladatel. Podle § 11 odst. 2 zákona o obchodních korporacích může mít ale s. r. o. jediného společníka také v důsledku soustředění všech podílů v jeho rukou. Podle zákona o obchodních korporacích může být fyzická osoba jediným společníkem v neomezeném počtu s. r. o. (podle obchodního zákoníku mohla být fyzická osoba jediným společníkem maximálně ve třech s. r. o.). S. r. o. se může stát společníkem v jiné s. r. o., může být akcionářem a. s., společníkem veřejné obchodní společnosti nebo komplementářem komanditní společnosti a může být společníkem nebo členem i jiných právnických osob, není-li to zvláštním právním předpisem vyloučeno.

S. r. o. je povinna činit právní úkony pod svým jménem, tj. obchodní firmou, pod kterou je zapsána v obchodním rejstříku. Podle § 132 odst. 2 zákona o obchodních korporacích musí s. r. o. obsahovat označení „s. r. o.“, které může být nahrazeno zkratkou „spol. s r. o.“ nebo „s. r. o.“. Podle § 132 občanského zákoníku je jménem s. r. o. její název, který musí odlišit tuto právnickou osobu od jiných osob a jak bylo výše uvedeno, musí obsahovat označení vyjadřující její právní formu.

Speciální požadavek na název firmy se týká s. r. o. založené pro výkon advokacie, z jejíž obchodní firmy musí být podle § 12 odst. 2 zákona o advokacii zřejmé, že se jedná o společnost, jejímž předmětem činnosti je výkon advokacie.

S. r. o. se zakládá společenskou smlouvou, která podle § 8 zákona o obchodních korporacích vyžaduje formu veřejné listiny, tj. notářského zápisu. To platí i pro případné změny a dodatky společenské smlouvy. Obligatorní (tj. povinné) náležitosti společenské smlouvy jsou stanoveny v § 146 zákona o obchodních korporacích. S. r. o. založená jediným společníkem se zakládá zakladatelskou listinou pořízenou ve formě veřejné listiny.

S. r. o. musí při svém založení určit své sídlo, které podle § 136 odst. 1 občanského zákoníku může být i v bytě, pokud to nenaruší klid a pořádek v domě. Podle § 429 občanského zákoníku obecně platí, že sídlo podnikatele se určí adresou zapsanou ve veřejném rejstříku; přitom podle § 136 odst. 2 občanského zákoníku platí, že v případě právnické osoby zapisované do veřejného rejstříku postačí, pokud zakladatelské právní jednání uvede název obce, kde je sídlo právnické osoby, avšak do veřejného rejstříku právnická osoba navrhne zapsat plnou adresu sídla. Pro účely zákona o dani z přidané hodnoty se sídlem s. r. o. rozumí adresa místa jejího vedení, za které se považuje místo, kde jsou přijímána zásadní rozhodnutí týkající se řízení společnosti, popřípadě místo, kde se schází její vedení.

S. r. o. jedná jako právnická osoba osobně prostřednictvím svého statutárního orgánu. Statutárním orgánem s. r. o. je podle § 44 odst. 5 zákona o obchodních korporacích každý jednatel, ledaže společenská smlouva určí, že více jednatelů tvoří kolektivní orgán. Kromě statutárního orgánu mohou za s. r. o. jednat i jiné osoby, které v daném případě tuto právnickou osobu zastupují (např. při jednání před soudem, při daňovém řízení před správcem daně). Na rozdíl od jednání statutárního orgánu se však v tomto případě nejedná o osobní jednání společnosti, ale o jednání na základě oprávnění nebo zmocnění k zastupování. Nejvyšším orgánem s. r. o. je valná hromada, na níž vykonávají společníci svá práva týkající se řízení společnosti a kontroly její činnosti v rozsahu a způsobem uvedeným ve společenské smlouvě nebo ve stanovách společnosti. Na valné hromadě společníci přijímají společně nejdůležitější rozhodnutí, jejichž okruh je vymezen v § 190 zákona o obchodních korporacích. Určí-li tak společenská smlouva nebo právní předpis, zřídí s. r. o. dozorčí radu, jejímž hlavním účelem je podle § 201 odst. 2 zákona o obchodních korporacích dohlížet na činnost jednatelů, kontrolovat údaje obsažené v obchodních a účetních knihách a účetních závěrkách, neurčí-li společenská smlouva jinak.

V s. r. o., která má jediného společníka, vykonává působnost valné hromady tento jediný společník. V případech, kdy zákon o obchodních korporacích nebo jiný právní předpis vyžaduje, aby rozhodnutí valné hromady s. r. o. bylo osvědčeno veřejnou listinou, musí mít rozhodnutí jediného společníka formu veřejné listiny (tj. notářského zápisu). Podle § 13 zákona o obchodních korporacích platí, že smlouva uzavřená mezi jednočlennou společností zastoupenou jediným společníkem a tímto společníkem musí mít vždy písemnou formu s úředně ověřenými podpisy; to ale neplatí, pokud je taková smlouva uzavřena v rámci běžného obchodního styku a za podmínek v něm obvyklých.

1

Přechod s. r. o. na podmínky zákona o obchodních korporacích

Obchodní korporace by chtěla přejít na podmínky zákona o obchodních korporacích. Co všechno musí změnit a v jakém časovém limitu? Ve výpisu z obchodního rejstříku například stačí doplnit formulaci: „Obchodní korporace se podřídila zákonu jako celku postupem podle § 777 odst. 5 zákona č. 90/2012 Sb., o obchodních společnostech a družstvech“? Musí se také pozměnit společenská smlouva? Od kdy tato změna bude platit? Až po datu zápisu? Pokud bude mít s. r. o. za rok 2015 zisk, bude muset udělat povinný příděl (dle smlouvy) do rezervního fondu, jestliže nestihne udělat změnu do konce roku?

Odpověď:

V dotazu se směšují dvě rozdílné záležitosti, a to přizpůsobení zakladatelských dokumentů obchodní korporace zákonu o obchodních korporacích dle § 777 odst. 2 a podřízení se novému zákonu o obchodních korporacích jako celku postupem dle § 777 odst. 5.

Všechny obchodní korporace mají dle § 777 odst. 2 zákona o obchodních korporacích povinnost přizpůsobit své zakladatelské dokumenty nové právní úpravě. Lhůta, ve které byly obchodní korporace povinny tak učinit a založit je do sbírky listin rejstříkového soudu, uplynula již ke dni 30. června 2014. Pokud tedy obchodní korporace zatím své zakladatelské dokumenty nové úpravě nepřizpůsobila, měla by tak co nejdříve učinit. Rozsah tohoto přizpůsobení bude v každém individuálním případě záviset na tom, o jakou obchodní korporaci se jedná a jaký byl dosavadní obsah jejích zakladatelských dokumentů.

Změna zakladatelských dokumentů musí být u s. r. o. provedena ve formě notářského zápisu. Standardní postup je tedy takový, že notář po předložení stávajícího zakladatelského dokumentu připraví pro korporaci aktualizovanou verzi odpovídající nové právní úpravě, kterou společníci (akcionáři, členové) následně potřebnou většinou schválí.

Přizpůsobení zakladatelských dokumentů nové právní úpravě může teoreticky proběhnout i bez současného rozhodnutí o tom, že se obchodní korporace podřizuje zákonu o obchodních korporacích jako celku dle § 777 odst. 5 tohoto zákona, nicméně v takovém případě by se právní režim fungování společnosti stal poměrně nepřehledným, a proto tento postup nelze doporučit. Naopak je vhodné společně s rozhodnutím o přizpůsobení zakladatelských dokumentů nové právní úpravě přijmout též rozhodnutí o tom, že se obchodní korporace podřizuje zákonu o obchodních korporacích jako celku dle § 777 odst. 5 tohoto zákona.

Obchodní korporace se může dle § 777 odst. 5 zákona o obchodních korporacích podřídit tomuto zákonu jako celku do dvou let od nabytí jeho účinnosti, tj. do 1. ledna 2016. Zákon výslovně říká, že podřízení se zákonu o obchodních korporacích jako celku musí proběhnout „změnou společenských smluv“. Pokud se obchodní korporace rozhodne podřídit zákonu o obchodních korporacích, nabývá tato změna účinnosti až jejím zápisem do obchodního rejstříku.

Co se týče změn údajů zapsaných o korporaci v obchodním rejstříku, tyto budou po případné úpravě zakladatelských dokumentů každopádně rozsáhlejší než jen údaj o případném podřízení se zákonu o obchodních korporacích. Rozsah zapisovaných informací vyplývá zejména z § 25 a 48 zákona o veřejných rejstřících.

Pokud má s. r. o. povinný příděl do rezervního fondu zakotven přímo ve společenské smlouvě a tato společenská smlouva nebude změněna, bude příděl muset proběhnout, neboť pro společnost je závazné nejen znění zákona (které již povinné příděly do rezervního fondu neupravuje), ale též znění její společenské smlouvy. To nic nemění na tom, že rezervní fond lze po odpovídající úpravě společenské smlouvy zrušit, vždy tak lze ale učinit až po odpovídající změně zakladatelského dokumentu.

Související předpisy:

•§ 777 zákona o obchodních korporacích

•§ 25 a 48 zákona o veřejných rejstřících

2

Rozlišení firmy podnikající fyzické osoby a s. r. o.

Mám živnostenský list založený na fyzickou osobu. Existuje nějaké rozlišení mezi názvem firmy na fyzickou osobu (např. Naturela) a s. r. o.? Chci si nechat testovat kosmetické produkty a nevím, zda vyhotovené testy zůstanou platné při převodu z fyzické osoby na s. r. o.

Odpověď:

V případě obchodních korporací musí být součástí názvu také označení, které odlišuje právnickou osobu od fyzické osoby a vyjadřuje to, o jaký druh společnosti se jedná. V případě veřejné obchodní společnosti – „veřejná obchodní společnost“, „veř. obch. spol.“, „v. o. s.“, komanditní společnosti – „komanditní společnost“, „kom. spol.“, „k. s.“, společnosti s ručením omezeným – „s. r. o.“, „spol. s r. o.“, akciové společnosti – „akciová společnost“, „akc. spol.“, „a. s.“, družstva – „družstvo“.

V případě podnikatele, fyzické osoby zapsané v obchodním rejstříku se podnikatelská činnost vykonává pod obchodním názvem, který je nezaměnitelným s označením typu obchodní korporace. V případě podnikatele, fyzické osoby nezapsaném v obchodním rejstříku tvoří obchodní název jméno, příjmení podnikatele a případně dodatek k obchodnímu jménu vyjadřující druh samostatné výdělečné činnosti (např.: Ing. Petr Novák, auditor, JUDr. Petr Novotný, advokát).

Doba platnost testů případně jejich převoditelnost vyplývá z legislativních či obchodních podmínek, na základě kterých jsou výsledky testů oprávněnou osobou vydávány. Takové podmínky mohou být v různých případech odlišné. V obecné rovině není vyloučeno jejich převedení na základě smlouvy o prodeji závodu nebo v případně nepeněžitého vkladu do obchodní korporace, avšak za podmínky, nevylučuje-li to povaha práva či smlouva, na základě které byly tazatelem zmiňované testy provedeny.

Související předpisy:

•§ 132 odst. 2 občanského zákoníku

•§ 2178 občanského zákoníku

•§ 96 zákona o obchodních korporacích

•§ 118 odst. 2 zákona o obchodních korporacích

•§ 132 odst. 2 zákona o obchodních korporacích

•§ 243 odst. 2 zákona o obchodních korporacích

•§ 552 odst. 3 zákona o obchodních korporacích

3

Sídlo s. r. o. v bytě, který je v podílovém spoluvlastnictví manželů

S. r. o. zřídila své sídlo v panelovém domě s byty v osobním vlastnictví. Majiteli bytu jsou manželé, kteří mají byt v podílovém spoluvlastnictví (50 % + 50 %), přičemž ani jeden z nich v bytě trvale nebydlí. Souhlas se sídlem firmy pro zápis v obchodním rejstříku oba manželé dali. Ani jeden z manželů není společníkem s. r. o.

1) Může být sídlo firmy s nájemní smlouvou v bytové jednotce, když se nejedná o nebytový prostor?

2) Musí společnost sepsat smlouvu s každým z manželů, když byt není ve společném jmění manželů?

Odpověď:

Ad 1)

Sídlo s. r. o. může být i v bytě, pokud to nenaruší klid a pořádek v domě. Je ale potřeba pro zápis do obchodního rejstříku doložit právní důvod užívání bytové jednotky pro sídlo s. r. o. (nájemní smlouvu apod.).

Ad 2)

Podle § 1127 občanského zákoníku jsou z právního jednání týkajícího se společné věci všichni spoluvlastníci oprávněni a povinni společně a nerozdílně. V daném případě by tedy měla být nájemní smlouva sepsána s oběma manželi.

Související předpisy:

•§ 136 odst. 1 občanského zákoníku

•§ 1127 občanského zákoníku

4

Povinné uvádění údajů o s. r. o. na obchodních listinách

Jaké údaje je s. r. o. povinna uvádět na objednávkách a v uzavřených smlouvách? Údajně se musí uvádět i výše základního kapitálu.

Odpověď:

Z § 435 odst. 1 občanského zákoníku vyplývá, že s. r. o. je povinna uvádět na obchodních listinách, za které se obvykle považují objednávky, obchodní dopisy, faktury a smlouvy, svou firmu (tj. název, pod kterým je s. r. o. zapsána v obchodním rejstříku, včetně dodatku označujícího její právní formu), své sídlo a identifikační číslo (IČO) a dále též údaj o zápisu do obchodního rejstříku včetně oddílu a vložky. Obdobně to platí i pro internetové stránky společnosti.

Výše základního kapitálu společnosti není povinným údajem v obchodních listinách. Pokud ale s. r. o. údaj o svém základním kapitálu na obchodních listinách uvádí, pak se podle § 7 odst. 1 zákona o obchodních korporacích tento údaj musí týkat pouze upsané a splacené části základního kapitálu.

Související předpisy:

•§ 435 občanského zákoníku

•§ 7 zákona o obchodních korporacích

5

Ručení společníků za závazky s. r. o. při nesplacení vkladu jedním ze společníků

S. r. o. se základním kapitálem ve výši 300 000 Kč má dva společníky, z nichž každý se zavázal splatit peněžitý vklad ve výši 150 000 Kč. Jeden ze společníků již svůj vklad splatil v plné výši, druhý společník dosud splatil pouze 50 000 Kč. Výše uvedený stav splácení vkladů je již zapsán v obchodním rejstříku. Do jaké výše ručí za závazky společnosti jednotliví společníci?

Odpověď:

Podle § 132 odst. 1 zákona o obchodních korporacích ručí společníci za dluhy s. r. o. společně a nerozdílně do výše, v jaké nesplnili vkladové povinnosti podle stavu zapsaného v obchodním rejstříku v době, kdy byli věřitelem vyzváni k plnění. V daném případě ručí oba společníci (tj. i společník, který svůj vklad již zcela splatil) za dluhy společnosti společně a nerozdílně až do částky 100 000 Kč.

Pokud by plnění věřiteli poskytl společník, který ještě svůj vklad nesplatil, započetlo by se mu toto plnění na splnění jeho dosud nesplacené vkladové povinnosti. V případě, že by plnění věřiteli poskytl společník, který má svůj vklad již splacen, měl by za toto plnění obdržet od společnosti odpovídající náhradu. Jestliže by společník nedosáhl této náhrady od společnosti, poskytl by mu náhradu za jeho plnění druhý společník.

Související předpisy:

•§ 132 odst. 1 zákona o obchodních korporacích

•§ 134 zákona o obchodních korporacích

2 Založení a vznik společnosti s ručením omezeným

S. r. o. se rodí ve dvou fázích. První fází je založení společnosti a druhou fází je její vznik.

K založení s. r. o. dochází na základě podepsání zakladatelského dokumentu všemi zakladateli. Zakladateli s. r. o. mohou být fyzické i právnické osoby. Jak bylo již v předcházející kapitole uvedeno, může být s. r. o. založena i jedinou osobou.

Některé osoby jsou jako zakladatelé s. r. o. vyloučeny právním předpisem (např. podle § 28 odst. 1 zákona o majetku České republiky může stát založit obchodní společnost nebo se zúčastnit jejího založení pouze ve formě a. s.).

Podle § 15 odst. 1 zákona o advokacii mohou advokáti vykonávat advokacii jako společníci s. r. o. jen tehdy, pokud je předmětem podnikání takové společnosti pouze výkon advokacie a jejími společníky jsou pouze advokáti.

Podle § 3 odst. 6 zákona o daňovém poradenství může být k výkonu daňového poradenství založena i s. r. o., pokud bude mít tuto činnost zapsánu jako předmět podnikání v obchodním rejstříku a bude ji vykonávat pomocí daňových poradců zapsaných v seznamu Komory daňových poradců České republiky. Tato s. r. o. má při správě daní procesní postavení jako daňový poradce.

Zakladateli s. r. o. mohou být pouze osoby plně způsobilé k právnímu jednání. Fyzická osoba může být zakladatelem s. r. o. tehdy, pokud je starší 18 let a není zbavena způsobilosti právně jednat, ani její způsobilost právně jednat není omezena soudem. Osoba zcela nebo zčásti zbavená způsobilosti právně jednat může být zakladatelem s. r. o. jen v případě, že za ni jedná soudem ustanovený opatrovník.

Zákon o obchodních korporacích rozlišuje dva typy zakladatelského dokumentu:

•společenskou smlouvu, která se uzavírá za účelem založení s. r. o. mezi dvěma a více společníky,

•zakladatelskou listinu, která se sepisuje v případě založení s. r. o. jediným společníkem.

Podle § 123 odst. 2 občanského zákoníku se pro zakladatelské právní jednání obecně vyžaduje písemná forma.

Podle § 8 zákona o obchodních korporacích musí mít zakladatelský dokument, kterým se zakládá s. r. o. (tj. společenská smlouva nebo zakladatelská listina), vždy formu veřejné listiny, čímž se podle § 776 odst. 2 zákona o obchodních korporacích rozumí notářský zápis.

Pokud je zakladatelem s. r. o. právnická osoba, podepisuje za ni společenskou smlouvu nebo zakladatelskou listinu její statutární orgán, popř. osoba, která je oprávněna v tomto případě za statutární orgán jednat (např. člen statutárního orgánu nebo prokurista).

Podle § 123 odst. 1 občanského zákoníku obecně platí, že zakladatelské právní jednání, kterým se ustavuje právnická osoba, musí vždy určit alespoň název, sídlo právnické osoby, předmět činnosti, statutární orgán právnické osoby a to, jak se tento orgán vytváří, nestanoví-li to zákon přímo.

Zakladatelské právní jednání musí také určit, kdo jsou první členové statutárního orgánu (v případě s. r. o. se jedná o jednatele).

Obligatorní (tj. povinné) náležitosti společenské smlouvy jsou stanoveny v § 146 zákona o obchodních korporacích (např. firma společnosti, předmět podnikání nebo činnosti společnosti, určení společníků, výše základního kapitálu a výše vkladu nebo vkladů připadajících na podíl nebo podíly). Při založení s. r. o. obsahuje společenská smlouva také některé náležitosti, které z ní lze po vzniku společnosti a po splnění vkladové povinnosti vypustit (např. vkladovou povinnost zakladatelů a lhůty pro její splnění, určení správce vkladů, popis nepeněžitého vkladu včetně jeho ocenění a určení osoby znalce, který provede ocenění nepeněžitého vkladu). Mezi fakultativní (tj. nepovinné) náležitosti společenské smlouvy patří např. určení, zda se společnost zakládá na dobu určitou nebo neurčitou, vytvoření emisního ážia, nepřevoditelnost podílu na jiného společníka, způsob rozdělování zisku, zřízení dozorčí rady, vydání stanov apod.

I zakladatelská listina musí obsahovat obdobné náležitosti jako společenská smlouva.

Podle § 147 zákona o obchodních korporacích může být společenská smlouva měněna dohodou všech společníků; tato dohoda musí mít formu veřejné listiny (tj. notářského zápisu). Společenská smlouva může být měněna i rozhodnutím valné hromady, pokud tak společenská smlouva stanoví; takové rozhodnutí valné hromady se osvědčuje veřejnou listinou.

Z § 126 odst. 1 občanského zákoníku vyplývá, že ke vzniku s. r. o. dochází teprve dnem, ke kterému byla zapsána do obchodního rejstříku. Návrh na zápis s. r. o. do obchodního rejstříku podávají jednatelé nově založené s. r. o. v písemné nebo elektronické formě na předepsaném formuláři. Návrh na zápis s. r. o. do obchodního rejstříku musí podepsat všichni jednatelé. Podle § 9 zákona o obchodních korporacích je třeba návrh na zápis s. r. o. do obchodního rejstříku podat do šesti měsíců ode dne jejího založení, nestanoví-li společenská smlouva jinou lhůtu. Není-li návrh podán v uvedené šestiměsíční lhůtě (nebo v jiné lhůtě stanovené společenskou smlouvou), nastávají účinky, jako by zakladatelé odstoupili od smlouvy. Podle § 148 zákona o obchodních korporacích se před podáním návrhu na zápis s. r. o. do obchodního rejstříku splatí celé vkladové ážio a na každý peněžitý vklad nejméně jeho 30 %.

Zápis nově založené s. r. o. do obchodního rejstříku může podle zákona o veřejných rejstřících provést buď rejstříkový soud nebo notář. V obou případech podléhá zápis správnímu poplatku, který v současné době činí podle sazebníku poplatků uvedeného v příloze zákona o soudních poplatcích:

•6 000 Kč v případě zápisu provedeného rejstříkovým soudem,

•2 700 Kč v případě zápisu provedeného notářem.

Často je třeba už před vznikem s. r. o. činit různé právní úkony (např. uzavírat nájemní smlouvy, objednávat zboží nebo materiál, jednat s úřady, bankami a dalšími fyzickými a právnickými osobami). Z § 127 občanského zákoníku vyplývá, že za nově založenou s. r. o. může jednat jejím jménem již před jejím vznikem jakákoliv osoba (nikoli tedy pouze zakladatel), avšak musí být zřejmé, že tato osoba jedná jménem této společnosti. Pokud s. r. o. po svém vzniku tato jednání převezme do tří měsíců, pak podle výše uvedeného ustanovení platí, že je z těchto jednání oprávněna a zavázána od počátku. V opačném případě jsou zavázány osoby, které takto jednaly, pokud ovšem nedojde k postoupení pohledávek z takových jednání na společnost nebo nebudou-li společností převzaty dluhy z těchto jednání v souladu s obecnou právní úpravou podle občanského zákoníku. Před vznikem s. r. o. je obvykle třeba uhradit určité výdaje spojené se založením společnosti (např. za právní a poradenské služby), soudní a správní poplatky, cestovní výdaje na pracovní cesty, nájemné apod. Jedná se o tzv. zřizovací výdaje, které zpravidla hradí ze svých prostředků zakladatelé. Po vzniku společnosti jsou zřizovací výdaje společníkům uhrazeny z prostředků společnosti.

6

Jednání za s. r. o. před jejím vznikem

Může za s. r. o. před jejím vznikem činit právní úkony jménem společnosti a zavazovat společnost z těchto právních úkonů i jiná osoba než zakladatel, popř. více osob (např. manželka nebo syn zakladatele, advokát apod.)?

Odpověď:

Jednání za právnickou osobu před jejím vznikem je obecně upraveno v § 127 občanského zákoníku. Toto ustanovení nijak neomezuje okruh ani počet osob, které mohou být pověřeny jednat jménem s. r. o. před jejím vznikem. Podle uvedeného ustanovení platí, že kdo takto jedná, je z tohoto jednání oprávněn a zavázán sám. Z toho vyplývá, že pokud jménem s. r. o. před jejím vznikem jedná více osob, jsou tyto osoby zavázány společně a nerozdílně.

Související předpisy:

•§ 127 občanského zákoníku

7

Pracovní cesty jednatele mezi založením a vznikem s. r. o.

Jediný jednatel a společník s. r. o. (bez zaměstnanců) vykonával v roce 2015 v období mezi založením s. r. o. a jejím vznikem (cca jeden měsíc) pracovní cesty svým soukromým vozidlem. Využití soukromého vozidla ke služebním účelům je uvedeno ve smlouvě o výkonu funkce jednatele. Jednateli bude poskytována základní náhrada za použití osobního auta a náhrada za spotřebované pohonné hmoty dle vyhlášených průměrných cen a spotřeby vozu. Pracovní cesty se týkaly jednání s potenciálními klienty a projednávání marketingových záležitostí. Jsou náklady na tyto pracovní cesty (stravné, ubytování, doprava) v roce 2015 součástí zřizovacích nákladů? Jak to bude se silniční daní? Hradí ji s. r. o. a od kdy?

Odpověď:

Dle § 8 zákona o obchodních korporacích, se obchodní korporace zakládá společenskou smlouvou, případně pokud společnost zakládá jediný zakladatel, zakládá se zakladatelskou listinou pořízenou ve formě veřejné listiny. Vznik společnosti však dle § 126 občanského zákoníku, nastává až dnem, ke kterému byla zapsána do obchodního rejstříku. Od okamžiku vzniku společnosti, tj. od okamžiku zapsání společnosti do obchodního rejstříku, taktéž nastává pro právnické osoby, které mají sídlo na území České republiky, povinnost zahájit vedení účetnictví. Tato skutečnost vyplývá z § 4 odst. 1 zákona o účetnictví.

Jsou-li vynakládány určité výdaje v mezidobí mezi založením a vznikem společnosti, je nutno tyto výdaje rozdělit podle jejich charakteru.

Ta část výdajů, která se týká založení společnosti (účetní jednotky), bude souhrnně zaevidována jako zřizovací výdaje. Jedná se především o soudní a správní poplatky, výdaje na pracovní cesty (k advokátovi, notáři, na rejstříkový soud apod.), odměny za zprostředkování a poradenské služby, nájemné apod. Zřizovací výdaje z pohledu účetnictví do konce roku 2015 řadíme mezi dlouhodobý nehmotný majetek s dobou odpisování nejvýše pěti let (§ 6 vyhlášky č. 500/2002 Sb.). Přesáhnou-li zřizovací výdaje částku 60 000 Kč, jedná se dle § 32a zákona o daních z příjmů, o nehmotný majetek s pevně stanovenou dobou odpisování 60 měsíců. Odpisy zřizovacích výdajů jsou daňově uznatelné. Mezi zřizovací výdaje se však nezahrnují výdaje na pořízení dlouhodobého majetku a zásob, na reprezentaci nebo výdaje související s přeměnou společnosti nebo družstva. Pokud v mezidobí mezi založením a vznikem společnosti uskuteční jednatel několik pracovních cest, které se již týkají jeho podnikatelské činnosti (jednání s potenciálními klienty a projednávání marketingových záležitostí), nebudou se tyto cestovní náhrady zahrnovat mezi zřizovací výdaje, ale při otevření účetních knih po vzniku společnosti se zaúčtují jako běžný náklad.

Od roku 2016 se zřizovací výdaje již nepovažují za dlouhodobý nehmotný majetek a účtuje se o nich obdobným způsobem jako o jiných výdajích.

V případě úhrady daně silniční při použití soukromého vozidla pro pracovní cesty jednatele se postupuje podle § 4 odst. 2 písm. a) zákona o dani silniční, kde je sice uvedeno, že poplatníkem daně silniční je zaměstnavatel, pokud vyplácí cestovní náhrady zaměstnanci, ovšem s odkazem pod čarou na § 6 odst. 2 zákona o daních z příjmů, ze kterého vyplývá, že za zaměstnance se považují i členové orgánu právnické osoby, tj. v případě s. r. o. jednatel a zaměstnavatelem je s. r. o. Takže při použití soukromého vozidla jednatelem na pracovní cesty bude poplatníkem daně silniční s. r. o., přičemž lze použít sazbu dle § 6 odst. 4 zákona o dani silniční, tj. 25 Kč za každý den použití osobního automobilu.

Poplatník daně silniční je povinen podat přihlášku k registraci k dani silniční ve lhůtě splatnosti nejbližší zálohy (15. dubna, 15. července, 15. října nebo 15. prosince). Při podání daňového přiznání k dani silniční za rok 2015 k datu 31. ledna 2016 budou zdaněny až ty pracovní cesty, které se uskutečnily po vzniku společnosti, jelikož předmětem daně silniční jsou dle § 2 odst. 1 zákona o dani silniční motorová vozidla registrovaná a provozovaná v České republice poplatníkem daně z příjmů právnických osob. Poplatníkem daně z příjmů právnických osob je dle § 17 zákona o daních z příjmů právnická osoba a právnická osoba dle § 126 občanského zákoníku vzniká až zápisem do obchodního rejstříku. Takže v mezidobí mezi založením a vznikem společnosti vozidlo nemohlo být předmětem daně silniční.

Související předpisy:

•§ 8 zákona o obchodních korporacích

•§ 126 občanského zákoníku

•§ 4 odst. 1, 2 písm. a) zákona o účetnictví

•§ 6 zákona o účetnictví

•§ 2 odst. 1 zákona o dani silniční

•§ 6 odst. 4 zákona o dani silniční

8

Zřizovací výdaje a záloha na službu

S. r. o., neplátce DPH, zapsaná do obchodního rejstříku dne 2. ledna 2015. Tomuto zápisu předcházely různé výdaje uhrazené jinou společností, se kterou na všechny tyto výdaje byla následně ke 2. lednu 2015 sepsaná smlouva o úvěru. Za kolky a správní poplatky bylo v roce 2014 uhrazeno 16 981 Kč, dále bylo v roce 2014 uhrazeno 41 624 Kč jako záloha na službu „sídlo společnosti“ skládající se z 2 420 Kč (aktivační poplatek) a z 39 204 Kč, což je uvedeno jako 36měsíční předplatba za tuto službu. Posledním dokladem je doklad z 21. prosince 2014 za notářské služby ve výši 3 630 Kč, který byl však uhrazen přímo vzniklou společností až v únoru 2015. Jak toto vše správně zaúčtovat zejména s ohledem na zaplacenou „zálohu“? Předpokládám, že poslední položka se vzhledem k datu úhrady bude týkat přímo nákladů roku 2015 (účet 538), předcházející položky v součtu dají 58 605 Kč. Mělo by se tedy jednat o zřizovací výdaje nepřesahující částku pro dlouhodobý majetek (60 000 Kč), budeme tedy účtovat buď přímo do nákladů (518) nebo jako „drobný“ účetně odepisovaný nehmotný majetek (pokud si jej účetní jednotka vymezí) bez ohledu na to, že 41 624 Kč je záloha?

Odpověď:

Zřizovací výdaje jsou podle účetních předpisů platných do konce roku 2015 dlouhodobým nehmotným majetkem, pokud jejich cena převyšuje 60 000 Kč, a musí se pak odepisovat 60 měsíců, tedy pět let. Pokud cena zřizovacích výdajů nepřesahuje částku 60 000 Kč, přeúčtovávají se zřizovací výdaje po založení společnosti na účet účtové skupiny MD 518/D 011. Zřizovací výdaje jsou definovány jako výdaje vynaložené na založení účetní jednotky do okamžiku jejího vzniku. Jedná se tedy o výdaje, které nastanou v období mezi založením obchodní společnosti (tedy okamžikem sepsání společenské smlouvy) a vznikem účetní jednotky (tj. zápisem do obchodního rejstříku). Zřizovací výdaje je možné aktivovat pouze do dne vzniku nové společnosti. Po datu vzniku společnosti se již nejedná o zřizovací výdaje. Po tomto datu může pouze mateřská společnost nebo společníci jako zakladatelé vyúčtovat vzniklé společnosti zřizovací výdaje, které jim vznikly v souvislosti se zřízením této společnosti.

Ve vašem případě je součástí zřizovacích výdajů i zaplacená záloha, která bude z účtu 011 přeúčtována klasicky na účet 314-Poskytnuté provozní zálohy a do nákladů bude vstupovat až v okamžiku konečného vyúčtování těchto služeb spojených se sídlem společnosti.

Související předpisy:

•§ 6 vyhlášky č. 500/2002 Sb.

3 Společnost s ručením omezeným jako účetní jednotka

K datu svého vzniku se s. r. o. stává účetní jednotkou podle § 1 odst. 2 zákona o účetnictví s povinností vést od uvedeného data podvojné účetnictví. Účetnictví je informační systém, jehož hlavním cílem je podat společníkům s. r. o. informace o stavu majetku společnosti, jejích závazků a o výsledku hospodaření, včetně informací o tom, jak bylo tohoto výsledku dosaženo. Informace z účetnictví s. r. o. ale jsou nebo mohou být důležité i pro další subjekty (zejména pro finanční a jiné orgány, pro úvěrující peněžní ústavy, pro obchodní partnery, pro zaměstnance a také pro obecnou veřejnost).

Při vedení účetnictví se s. r. o. musí řídit zejména těmito předpisy:

•zákonem o účetnictví, který stanoví rozsah a způsob vedení účetnictví, požadavky na jeho správnost, průkaznost a úplnost, vymezuje účetní knihy, účetní záznamy a jejich úschovu, účetní závěrku, povinnost ověřování účetní závěrky a jejího zveřejňování, způsoby oceňování majetku a závazků a jejich inventarizaci apod.,

•vyhláškou č. 500/2002 Sb., která provádí některá ustanovení zákona o účetnictví, stanoví směrnou účetní osnovu pro účetní jednotky, které jsou podnikateli, obsahově vymezuje jednotlivé druhy majetku a jiných aktiv, závazků a jiných pasiv apod.,

•ČÚS pro podnikatele, které stanovují konkrétní účetní metody a postupy účtování jednotlivých účetních operací, používání účtových skupin apod.

S. r. o. by měla mít také zpracován svůj vnitřní účetní předpis (směrnici), která umožní aplikovat obecná pravidla stanovená výše uvedenými účetními předpisy a dalšími právními předpisy v konkrétních podmínkách společnosti. Povinnost sestavit vnitřní účetní předpis vyplývá účetním jednotkám přímo i z některých ustanovení zákona o účetnictví, např.:

•v § 24 odst. 7 zákona o účetnictví je mimo jiné uvedeno, že pevným kursem, který může pro účely ocenění majetku a závazků v účetnictví účetní jednotka použít pro přepočet cizí měny na českou měnu, se rozumí „kurs stanovený vnitřním předpisem účetní jednotky na základě kursu devizového trhu vyhlášeného Českou národní bankou, používaný účetní jednotkou po předem stanovenou dobu“,

•v § 33a odst. 10 zákona o účetnictví je uvedeno, že „účetní jednotka stanoví vnitřním předpisem oprávnění, povinnosti a odpovědnost osob v této účetní jednotce, vztahující se k připojování podpisového záznamu nebo identifikačního záznamu, a to takovým způsobem, aby bylo možno určit nezávisle na sobě odpovědnost jednotlivých osob za obsah účetního záznamu, ke kterému byly uvedené záznamy připojeny“.

Podle § 4 odst. 1 zákona o účetnictví je s. r. o. povinna zahájit vedení účetnictví ode dne svého vzniku, tj. od data zápisu společnosti do obchodního rejstříku. Postup při zahájení účetnictví nově vzniklé s. r. o. vyplývá z ČÚS pro podnikatele č. 012 (postupuje se analogicky jako při vzniku a. s.). K datu svého vzniku podle zápisu v obchodním rejstříku sestavuje s. r. o. zahajovací rozvahu, která obsahuje v aktivech splacené vklady, popř. i pohledávku ve výši nesplacených vkladů, a v pasivech zapsaný základní kapitál, popř. vkladové ážio a dluhy vůči vkladatelům vzniklé před vznikem společnosti. V zahajovací rozvaze se nezobrazují zřizovací výdaje ani odložená daň, která obvykle vzniká u nepeněžitých vkladů. Tyto položky se zaúčtují jako první účetní případy až po otevření účetních knih. Od roku 2016 se na zřizovací výdaje již nepohlíží jako na dlouhodobý nehmotný majetek.

Účetnictví musí být vedeno až do dne zániku s. r. o., přičemž musí být vedeno za celou společnost jako jeden celek. V případě potřeby může společnost vést vnitropodnikové účetnictví podle vlastního vnitřního předpisu.

Od 1. ledna 2016 se na všechny s. r. o. vztahuje zařazení do příslušné kategorie účetních jednotek, přičemž podle stanovených kritérií, kterými jsou aktiva celkem, roční úhrn čistého obratu a průměrný počet zaměstnanců, může být s. r. o.:

•mikro účetní jednotkou,

•malou účetní jednotkou,

•střední účetní jednotkou nebo

•velkou účetní jednotkou.

S. r. o. vede účetnictví za účetní období, kterým je podle § 3 odst. 2 zákona o účetnictví nepřetržitě po sobě jdoucích dvanáct měsíců, není-li dále stanoveno jinak. Účetní období se obvykle shoduje s kalendářním rokem. S. r. o. si ale může jako účetní období zvolit i tzv. hospodářský rok, což je období nepřetržitě po sobě jdoucích dvanácti měsíců, začínající prvním dnem jiného měsíce, než je leden. Účetní období bezprostředně předcházející změně účetního období může být kratší nebo i delší než dvanáct měsíců. Pokud došlo ke vzniku s. r. o. v období tří měsíců před koncem kalendářního roku, může být první účetní období delší než dvanáct měsíců, a to o příslušnou dobu. Obdobně to platí pro poslední účetní období při zániku s. r. o. v období tří měsíců po skončení kalendářního nebo hospodářského roku.

Příklad:

Nově založená s. r. o. byla zapsána do obchodního rejstříku dne 10. října 2015. Jelikož den vzniku spadá do období posledních tří měsíců před skončením kalendářního roku, mohla si společnost zvolit jako první účetní období dobu od 10. října 2015 do 31. prosince 2016, přičemž následujícím účetním obdobím by pak byl kalendářní rok 2017.

Za každé účetní období po jeho skončení, ve stanovených případech i k jinému okamžiku, je účetní jednotka povinna sestavit účetní závěrku. Řádná účetní závěrka se sestavuje vždy k rozvahovému dni, kterým je den, kdy účetní jednotka uzavírá účetní knihy (zpravidla se jedná o 31. prosince). Účetní závěrku tvoří podle § 18 odst. 1 zákona o účetnictví rozvaha, výkaz zisku a ztráty a příloha. Od 1. ledna 2016 platí podle § 18 odst. 2 zákona o účetnictví, že účetní závěrka obchodních společností zahrnuje i přehled o peněžních tocích (tzv. cash flow) a přehled o změnách vlastního kapitálu, avšak mikro účetní jednotky a malé účetní jednotky nejsou povinny sestavovat přehled o peněžních tocích ani přehled o změnách vlastního kapitálu.

S. r. o., na kterou se podle § 20 zákona o účetnictví vztahuje povinnost mít účetní závěrku ověřenou auditorem, sestavuje tuto účetní závěrku v plném rozsahu. S. r. o., která nemá povinnost mít účetní závěrku ověřenou auditorem, může sestavit tuto účetní závěrku ve zkráceném rozsahu. Je ale nutno rozlišovat zkrácený (dříve zjednodušený) rozsah účetní závěrky a zjednodušený rozsah účetnictví, který je umožněn vybraným účetním jednotkám. Z § 9 zákona o účetnictví však vyplývá, že s. r. o. musí vést účetnictví vždy v plném rozsahu.

Pokud má s. r. o. povinnost mít účetní závěrku ověřenou auditorem, je povinna za dané účetní období vyhotovit také výroční zprávu. Účelem výroční zprávy je uceleně, vyváženě a komplexně informovat o vývoji výkonnosti společnosti, její činnosti a stávajícím hospodářském postavení. Obsahové vymezení výroční zprávy vyplývá z § 21 zákona o účetnictví.

Pokud je s. r. o. střední nebo velkou účetní jednotkou, je vždy povinna mít účetní závěrku ověřenou auditorem. S. r. o., která je malou účetní jednotkou, je povinna mít účetní závěrku ověřenou auditorem za účetní období tehdy, jestliže ke konci rozvahového dne tohoto účetního období a účetního období bezprostředně předcházejícího dosáhla nebo překročila alespoň dvě ze tří kritérií stanovených pro vznik povinného auditu v § 20 odst. 1 zákona o účetnictví, kterými jsou:

•aktiva celkem 40 mil. Kč (aktivy celkem se pro účely zákona o účetnictví rozumí úhrn aktiv zjištěný z rozvahy),

•roční úhrn čistého obratu 80 mil. Kč (ročním úhrnem čistého obratu se pro účely zákona o účetnictví rozumí výše výnosů snížená o prodejní slevy, dělená počtem započatých měsíců, po které trvalo účetní období, a vynásobená dvanácti),

•průměrný počet zaměstnanců v průběhu účetního období 50 (průměrným počtem zaměstnanců se pro účely zákona o účetnictví rozumí průměrný přepočtený evidenční počet zaměstnanců podle metodiky Českého statistického úřadu).

Od roku 2009 platí podle § 17 odst. 1 zákona o auditorech, že auditora určuje nejvyšší orgán právnické osoby (v případě s. r. o. je to valná hromada), popř. její dozorčí orgán (tj. dozorčí rada). Pokud s. r. o. uzavřela s auditorem smlouvu o povinném auditu před 14. dubnem 2009, a to s rozhodným dnem nejpozději 31. prosince 2010, mohl auditora ještě určit statutární orgán s. r. o. (tj. jednatel).

S. r. o. patří mezi účetní jednotky, které jsou povinny zveřejňovat účetní závěrku a výroční zprávu, a to jejich uložením do sbírky listin obchodního rejstříku. Vydáním vyhlášky o digitalizaci obchodního rejstříku bylo s účinností od 1. ledna 2007 zrušeno ukládání dokumentů ve sbírce listin v „papírové“ podobě, takže od uvedeného data (tj. od účetní závěrky za účetní období roku 2006) musí být účetní závěrka a výroční zpráva podávány ke zveřejnění v obchodním rejstříku jen v elektronické podobě ve formátu PDF. Od 1. ledna 2016 se i na s. r. o., které nejsou povinny mít účetní závěrku ověřenou auditorem, vztahuje nový § 21a odst. 9 zákona o účetnictví, podle kterého malé účetní jednotky a mikro účetní jednotky, které nemají povinnost mít účetní závěrku ověřenou auditorem, nemusí zveřejňovat výkaz zisku a ztráty, pokud jim tuto povinnost nestanoví zvláštní právní předpis.

Řádné vedení účetnictví s. r. o. a vedení další předepsané evidence je podle § 196 zákona o obchodních korporacích povinen zajistit jednatel. Jednatel ale nemusí vést účetnictví osobně, může jeho vedení zajistit smluvně u odborné účetní firmy anebo pověřit vedením účetnictví některého zaměstnance společnosti.

Za porušení povinností při vedení účetnictví může být společnost postižena pokutou podle § 37a–37ab zákona o účetnictví, která může být stanovena podle druhu porušené povinnosti, závažnosti důsledků porušení povinností a s přihlédnutím ke způsobu a okolnostem porušení příslušné povinnosti, až do výše 6 % celkové hodnoty aktiv společnosti. Za porušení povinnosti zveřejnění účetní závěrky stanoveným způsobem může být stanovena pokuta až do výše 3 % celkové hodnoty aktiv.

Podle § 82 zákona o obchodních korporacích je statutární orgán s. r. o. povinen vypracovat do tří měsíců od skončení účetního období písemnou zprávu o vztazích mezi ovládající osobou a osobou ovládanou a mezi ovládanou osobou a osobami ovládanými stejnou ovládající osobou za uplynulé účetní období (dále jen „zpráva o vztazích“). Z § 66 písm. l) zákona o veřejných rejstřících vyplývá, že zpráva o vztazích se ukládá do sbírky listin u příslušného rejstříkového soudu. Podle § 84 odst. 2 zákona o obchodních korporacích se zpráva o vztazích připojí k výroční zprávě vyhotovené podle § 21 zákona o účetnictví.

Z účetnictví vedeného podle účetních předpisů se vychází také při stanovení základu daně z příjmů, pokud nestanoví zákon o daních z příjmů nebo jiný zvláštní předpis jinak, nebo pokud nedochází ke krácení daňové povinnosti jiným způsobem. Podle § 23 odst. 2 písm. a) zákona o daních z příjmů se u poplatníků, kteří vedou účetnictví, vychází pro zjištění základu daně z výsledku hospodaření (zisku nebo ztráty), a to vždy bez vlivu Mezinárodních účetních standardů. Při stanovení základu daně se nepřihlíží k zápisům v knihách podrozvahových účtů, není-li v zákoně o daních z příjmů stanoveno jinak.

9

Převod podnikání fyzické osoby do s. r. o. z účetního pohledu

Podnikající fyzická osoba, plátce DPH, vede daňovou evidenci, chce změnu společnosti na s. r. o. Co vše je třeba učinit pro správný převod společnosti i po účetní stránce? Fyzická osoba nemá v daňové evidenci hmotný majetek. Ke konci roku budou pohledávky činit cca 6 000 Kč, závazky budou ve výši 3 900 Kč. Fyzická osoba má zůstatky na bankovním účtu i v pokladně. Jak časově náročný bude tento převod podnikání fyzické osoby do s. r. o.?

Odpověď:

V dotazu nic nenasvědčuje tomu, že by fyzická osoba měla být společníkem společnosti podle § 2716 a násl. občanského zákoníku, tudíž by se v daném případě nemělo jednat o změnu či převod takové společnosti na s. r. o., ale zřejmě by mělo jít o ukončení podnikatelské činnosti fyzické osoby s tím, že k provozování téže činnosti bude založena a vznikne obchodní korporace typu obchodní společnosti (konkrétně s. r. o.).

Podle § 8 zákona o obchodních korporacích se obchodní korporace zakládá společenskou smlouvou (v případě, že s. r. o. zakládá jediný zakladatel, se jedná o zakladatelskou listinu), která musí být pořízena formou veřejné listiny. S. r. o. je kapitálovou společností, u které je zákonem o obchodních korporacích vyžadován vklad do základního kapitálu minimálně ve výši 1 Kč. S. r. o. vzniká jako právnická osoba zápisem do obchodního rejstříku. Návrh na zápis do obchodního rejstříku se podává u příslušného krajského soudu.

Podle § 1 odst. 2 písm. a) zákona o účetnictví je s. r. o. účetní jednotkou, která je podle § 4 odst. 1 tohoto zákona povinna vést účetnictví ode dne svého vzniku. Fyzická osoba, která vede daňovou evidenci, je podle § 23 odst. 8 písm. b) bodu 2 zákona o daních z příjmů povinna při ukončení samostatné činnosti upravit rozdíl mezi příjmy a výdaji, z něhož se vychází pro zjištění základu daně za zdaňovací období (část zdaňovacího období) předcházející dni ukončení činnosti, o hodnotu pohledávek, které by při úhradě byly zdanitelným příjmem [s výjimkou pohledávek uvedených v § 24 odst. 2 písm. y)] a hodnotu dluhů, které by při úhradě byly výdajem na dosažení, zjištění a udržení příjmů, s výjimkou přijatých a zaplacených záloh, případně též o cenu nespotřebovaných zásob. Zůstatky peněz v pokladně a na běžném účtu nemají na základ daně z příjmů fyzických osob žádný vliv.

Související předpisy:

•§ 2716 občanského zákoníku

•§ 1 odst. 2 písm. a) zákona o účetnictví

•§ 4 odst. 1 zákona o účetnictví

•§ 23 odst. 8 písm. b) zákona o daních z příjmů

•§ 24 odst. 2 písm. y) zákona o daních z příjmů

10

Zřizovací výdaje v zahajovací rozvaze s. r. o. vzniklé v roce 2015

S. r. o. vznikly mezi založením a vznikem v roce 2015 výdaje, které hradil společník (zřizovací výdaje do 60 000 Kč a výdaje běžného provozního charakteru). Základní kapitál byl splacen v plné výši. Jak by měla vypadat zahajovací rozvaha? Měly by být tyto náklady již součástí zahajovací rozvahy (MD 381/D 365) anebo je možné je zaúčtovat až po otevření účetních knih a zahajovací rozvaha bude pouze MD 221/D 411?

Odpověď:

V roce 2015 mohou mít zřizovací výdaje dvě účetní podoby:

•Dlouhodobý nehmotný majetek (účet 011), dosáhnou-li v souhrnu výše ocenění určené účetní jednotkou (při respektování principu významnosti, věrného a poctivého zobrazení majetku). Tento majetek je nutno účetně odpisovat v souladu s odpisovým plánem účetní jednotky, nejvýše však po dobu pěti let.

•Drobný nehmotný majetek, když účetní jednotka rozhodla, že nejde o dlouhodobý nehmotný majetek (okamžitý náklad, účet 518). V tomto případě se zřizovací výdaje v zahajovací rozvaze vykazují obvykle jako náklady příštího období (MD 381) a současně jako závazek vůči dotyčnému zakladateli, který je uhradil (D 365), samozřejmě pokud nebyly kryty ze splacených peněžitých vkladů (pak by stav peněz v zahajovací rozvaze byl o to nižší).

V dotazovaném případě lze předpokládat, že výše zřizovacích výdajů (do 60 000 Kč) není pro dotyčnou s. r. o. natolik „významná“, aby se jednalo o dlouhodobý nehmotný majetek, přičemž příslušné výdaje hradil zakladatel ze svých vlastních prostředků a nečerpal tedy splacený peněžitý vklad. Proto může zahajovací rozvaha s. r. o. vypadat následovně.

Zahajovací rozvaha s. r. o. ke dni vzniku

Aktiva (Kč)

Pasiva (Kč)

Závazek za zřizovací výdaje vůči zakladateli 59 000 Kč

Splacené peněžité vklady (zvláštní účet)

Zapsaný základní kapitál 200 000 Kč

200 000

Zřizovací výdaje s. r. o. hrazené zakladatelem 59 000 Kč

Související předpisy:

•§ 6 odst. 1 a 3 vyhlášky č. 500/2002 Sb., ve znění do 31. prosince 2015

•ČÚS pro podnikatele č. 012

11

Účtování výdajů vynaložených před vznikem s. r. o. v roce 2015

Jsem plátce DPH, vedu účetnictví. Tzv. zřizovací výdaje (nájemné před vznikem, kolky, odměna právníkovi) zaúčtuji dnem vzniku na účet 011xxx v případě, že nepřekročí 60 000 Kč. Přeúčtuji je do nákladů 518? Ostatní výdaje (police, regály, kancelářské potřeby, mycí prostředky) mohu zahrnout do výdajů?

Odpověď:

V dotazu uvedené výdaje, pokud jednoznačně a prokazatelně souvisely se vznikem obchodní společnosti a byly vynaloženy v roce 2015 v období před datem vzniku nově založené společnosti, se zaúčtují v účetnictví společnosti po jejím vzniku, kdy se společnost stává účetní jednotkou podle zákona o účetnictví. V zásadě je možné metodicky postupovat způsobem, který je popsán v dotazu, nebo lze prvotně veškeré výdaje vynaložené před vznikem společnosti zaúčtovat na příslušné nákladové účty a podle charakteru jednotlivých nákladů následně určit položky, které patří do zřizovacích výdajů podle § 6 odst. 3 písm. a) vyhlášky č. 500/2002 Sb., ve znění platném do 31. prosince 2015.

V uvedeném ustanovení jsou zřizovací výdaje definovány jako „souhrn výdajů vynaložených na založení účetní jednotky do okamžiku jejího vzniku, zejména soudní a správní poplatky, výdaje na pracovní cesty, odměny za zprostředkování a poradenské služby a nájemné“. Úplný výčet toho, co lze považovat za zřizovací výdaje, neexistuje, proto je na účetní jednotce, které další výdaje vynaložené před vznikem společnosti do zřizovacích výdajů zahrne. Do zřizovacích výdajů však podle uvedeného ustanovení účetní vyhlášky nelze zahrnout zejména výdaje na pořízení dlouhodobého majetku a zásob a výdaje na reprezentaci. Opět nejde o úplný výčet, a nelze tak vyloučit ani výkladové spory. Z mého pohledu je rozdělení výdajů, jak je uvedeno v dotazu, správné.

Z § 6 odst. 1 vyhlášky č. 500/2002 Sb., ve znění do 31. prosince 2015, vyplývá, že účetní jednotka, kterou se stane společnost ode dne svého vzniku, by měla ve své vnitřní účetní směrnici stanovit limit ocenění zřizovacích výdajů, od kterého jsou zřizovací výdaje podle rozhodnutí účetní jednotky považovány za dlouhodobý nehmotný majetek. Limit pro zařazení zřizovacích výdajů do dlouhodobého nehmotného majetku, který se účetně odpisuje podle odpisového plánu stanoveného účetní jednotkou rovněž ve vnitřní účetní směrnici, může a nemusí vycházet z § 32a zákona o daních z příjmů, podle kterého se daňově odpisují zřizovací výdaje, pokud jejich vstupní cena převyšuje 60 000 Kč.

Z dotazu je zřejmé, že s. r. o. uplatňuje u zřizovacích výdajů z daňového i účetního hlediska stejný přístup.

Jestliže tedy celková výše výdajů, které mají charakter zřizovacích výdajů, nedosáhla do dne vzniku částky 60 000 Kč, lze tyto výdaje zaúčtovat do provozních nákladů (např. na účet 518-Ostatní služby).

U zboží nakoupeného na sklad bude účetní postup záležet na tom, jaký způsob účtování o zásobách si účetní jednotka stanoví ve své účetní směrnici (způsob A nebo B). O ostatních výdajích, které mají charakter dlouhodobého majetku (police, regály) nebo režijního materiálu (kancelářské potřeby, mycí prostředky), bude rovněž účtováno podle vnitřní účetní směrnice, v daném případě lze zřejmě předpokládat účtování do provozních nákladů (např. na účet 501-Spotřeba materiálu a drobného dlouhodobého majetku).

Související předpisy:

•§ 6 odst. 1 a 3 vyhlášky č. 500/2002 Sb., ve znění platném do 31. prosince 2015

•§ 32a zákona o daních z příjmů

12

Zařazení s. r. o. od účetního období roku 2016 do příslušné kategorie účetních jednotek

S. r. o. vznikla dne 1. dubna 2015 a v řádné účetní závěrce za účetní období kalendářního roku 2015 vykáže k rozvahovému dni tohoto účetního období (tj. k 31. prosinci 2015) hodnoty kritérií rozhodujících pro zařazení účetní jednotky od 1. ledna 2016 do příslušné kategorie podle § 1b zákona o účetnictví v následující výši:

•aktiva celkem 9,1 mil. Kč,

•výše výnosů snížených o prodejní slevy 14 mil  Kč,

•průměrný počet zaměstnanců v průběhu účetního období je devět osob.

Podle uvedených hodnot by s. r. o. měla být od 1. ledna 2016 zřejmě mikro účetní jednotkou s možností vést účetnictví ve zjednodušeném rozsahu.

Odpověď:

V daném případě jsou pro zařazení účetní jednotky od 1. ledna 2016 do příslušné kategorie podle § 1b zákona o účetnictví rozhodující hodnoty uvedených kritérií dosažené k 31. prosinci 2015. Podle dosažených hodnot by ale s. r. o. neměla být mikro účetní jednotkou. Podle údajů uvedených v dotazu s. r. o. za účetní období 2015 překročí dvě ze tří hraničních hodnot kritérií vymezených v § 1b odst. 1 zákona o účetnictví pro zařazení do mikro účetní jednotky, takže nemůže být od 1. ledna 2016 považována za mikro účetní jednotku, ale od uvedeného data bude malou účetní jednotkou. V daném případě bude kromě kritéria aktiv překročeno i kritérium ročního úhrnu čistého obratu, a to s ohledem na § 1d odst. 2 zákona o účetnictví, podle kterého je v daném případě nutno dosaženou výši výnosů snížených o prodejní slevy vydělit počtem měsíců, po které trvalo účetní období roku 2015, tj. osmi, a vynásobit dvanácti. Roční úhrn čistého obratu k rozvahovému dni účetního období roku 2015 pak bude v daném případě činit 21 mil. Kč (14 000 000 / 8 x 12), přičemž hraniční hodnota tohoto kritéria pro mikro účetní jednotku je 18 000 000 Kč.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Společnost s ručením omezeným z účetního a daňového pohledu, 3. vydání.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.