Poznámka autora:

Tato kniha není zamýšlena jako léčebný manuál, ale pouze jako soubor doporučení. Zde uvedené informace vám mají dopomoci k informovaným rozhodnutím o vašem vlastním zdraví. Kniha nemá sloužit jako náhrada léčby, kterou vám předepsal lékař. Pokud máte podezření na nějaký zdravotní problém, nabádáme vás, abyste vyhledali odbornou lékařskou pomoc.

Informace obsažené v této knize mají doplňovat, nikoli nahrazovat řádný cvičební režim. Všechny formy cvičení neodmyslitelně představují určitá rizika. Redakční tým a nakladatel apelují na čtenáře, aby převzali plnou zodpovědnost za svoji bezpečnost a správně zhodnotili hranice svých možností. Dietní programy zveřejněné v této knize nejsou zamýšleny jako náhrada pro jakýkoli cvičební nebo dietní režim předepsaný lékařem. Jako v případě všech dietních programů byste si měli před jejich započetím zajistit souhlas svého lékaře.

Zmínky o konkrétních společnostech, organizacích či autoritách v této knize nejsou míněny jako jejich propagace ze strany autora nebo vydavatele, ani nemají znamenat, že konkrétní společnosti, organizace či autority propagují tuto knihu, jejího autora nebo nakladatele.

Internetové adresy a telefonní čísla uvedené v této knize byly platné v době, kdy šla kniha do tisku.

William Davis, MD,

je preventivní kardiolog, který propaguje život bez pšenice a tímto svým unikátním postojem přispívá nejen k prevenci, ale hlavně k úplnému odstranění srdečních chorob. Je zakladatelem Track Your Plague, internetového programu prevence srdečních onemocnění, a často přispívá do odborných i populárních periodik. Žije se svou ženou a třemi dětmi ve Fox Pointu ve Wisconsinu a v jeho spíži nenajdete žádné buchty ani koblihy.

Copyright © William Davis, MD, 2015

Translation © Jan Kozák, 2016

© Nakladatelství JOTA, s. r. o., 2016

ISBN epub 978-80-7462-946-4

ISBN mobi 978-80-7462-955-6

Věnuji všem čtenářům, kteří pochopili, že počátek zdraví je v našem osobním úsilí a nezajistí nám ho žádní lékaři, léky nebo systém „zdravotní péče“.

PODĚKOVÁNÍ

Od vydání Života bez pšenice v srpnu 2011 naše bezpšeničné hnutí neustále nabíralo na síle. Nyní představuje mezinárodní fenomén – kniha vyšla už v 33 zemích světa.

Navzdory tomuto ohromnému nárůstu pořád pokládám oněch několik milionů lidí za průkopníky těchto idejí. Jsou to ti udatní bojovníci v první linii, kteří se dokázali vzepřít konvenční stravovací „moudrosti“ a pochopili, jak silný může tento styl být, když jeho výsledkem je získání kontroly nad vlastním zdravím a hmotností. Tihle stateční jedinci představují sílu, která rozšiřuje dosah našeho poselství. Je totiž opravdu načase, abychom je přednesli širší veřejnosti, tedy lidem, kteří naříkají nad svými šaty o velikosti 58, nad 100 centimetry v pase a osobními váhami, které ukazují nad 90 kilogramů. Lidem, kteří mají stále horší zdraví a trpí v zajetí léků, které mají „léčit“ následky špatné stravy – přitom tenhle stav přičítají své osobní slabosti nebo tomu, že si nevytáhli dobré „genetické karty“. Nejnovější přírůstek v knižní sérii Života bez pšenice má jeden cíl: učinit tento přechod pokud možno co nejstravitelnějším.

Myšlenka desetidenního bezobilného detoxu vzešla z mého týmu v Rodale. Jmenovitě se na ní podílela šéfredaktorka Jennifer Levesqueová, zástupce nakladatele Kristin Kiserová a sama nakladatelka Mary Ann Naplesová. Jsem ohromně zavázán všem zúčastněným lidem, kteří nám pomohli dostat tento detoxikační projekt do popředí zájmu hlavního proudu.

Velice děkuji také Michele Stantenové, autorce a nadšené propagátorce chůze jako formy cvičení. I přes svůj nabitý program si udělala čas a pomáhala s přípravou diskusí, aby mohly být zkušenosti účastníků s detoxikací zpracovány a uvedeny v této knize. Sama tyto lidi vybírala, trpělivě jim vysvětlovala, jak a v čem mají změnit životní styl, a v celém procesu je neúnavně podporovala. Její role v těchto diskusích byla klíčová od samého začátku až do konce. Děkuji ti, Michele.

A děkuji rovněž účastníkům těchto panelových diskusí, nebo spíše účastnicím, ženám, které cestovaly do newyorských kanceláří mé nakladatelky až z Texasu či Georgie, aby se zapojily do zmíněného detoxikačního procesu. Vaše účast pomohla tento program vylepšit, přispěla k vyladění několika receptů a vůbec mi připomněla reálné výzvy, s nimiž se čtenáři a čtenářky potýkají, když začnou tento program uplatňovat ve svých domovech a rodinách.

Můj agent Richard Broadhead stál při mně od samého začátku, od první knihy naší bezpšeničné kampaně. Rick je mnohem víc než jen literární agent: osvědčil se jako bystrý pozorovatel, pevný zastánce věci a vynikající přítel. Stejně jako u všech předešlých knih série Života bez pšenice dlužím nyní Rickovi další veliký dík.

Rád bych poděkoval všem těm nespočetným lidem, kteří se účastnili online konverzací na sociálních médiích Života bez pšenice, zejména na stránce Wheat Belly Facebook, čímž se vlastně vydali na tuhle cestu společně se mnou – jsou to všichni ti, kteří se podělili o své báječné fotografie z doby „před“ a „po“, o své úspěchy v oblasti zdraví i výzvy, jimž čelili, když nám všem pomáhali osvojit si nové lekce. Díky nim je tento program stále efektivnější a čím dál méně narušuje každodenní život. Vždycky jsem velmi dal na sílu lidové moudrosti a právě s její pomocí do velké míry vytváříme bezpšeničné hnutí: poskytuje nám vhledy a porozumění, které přesahují poznatky jednotlivých expertů, a přichází s novými strategiemi pro zdraví a kontrolu hmotnosti, které jsou účinnější než vše, co bylo dosud vymyšleno. A my jsme tuhle mocnou sílu, jak alespoň doufám, vytříbili a zakomponovali do této knihy, nejnovějšího přírůstku ve vaší bezpšeničné knihovně. Děkuji vám všem.

ÚVOD

Co kdybych vám dal zázračnou pilulku, po níž byste hodně zhubli bez omezení kalorií nebo náročného cvičení? Co kdyby tato pilulka zmírnila vaši chuť k jídlu, zredukovala vám břišní tuk, srazila velikost šatů do rozumných čísel (do vel. 38), a to vše by dokázala bez toho, abyste se museli ponižovat a trápit v soutěži Biggest Loser. (Americká reality show, kde se utkávají týmy obézních účastníků a konečným cílem je co nejvíce zhubnout.) Co kdyby vás tatáž pilulka zbavila kyselého refluxu, pálení žáhy, křečí v břiše, nadýmání a průjmu a současně vám zlepšila náladu, dodala energii, prohloubila váš spánek a zmírnila nebo úplně odstranila kloubní bolesti? Co kdyby tahle pilulka současně vyléčila kožní problémy, jako je mazotok, ekzém, lupénka, akné a lupy, a vysloužila vám komplimenty o tom, jak hladkou máte pleť? A co kdybyste po ní přestali mít chronicky ucpané či zanícené nosní dutiny, skončilo by astma a vy už byste nemuseli brát v jednom kuse antibiotika a používat inhalátory? Co kdyby tahleta maličká pilulka, kdybyste ji užívali každý den, zvrátila vážné zánětlivé nemoci, jako je revmatoidní artritida, Crohnova choroba a ulcerózní kolitida, a současně způsobila, že by vaše dospívající děti odložily mobilní telefony, začaly se chovat uctivě, každý den by se bez protestů myly a uklízely by po sobě oblečení?

No dobře, na tu část o teenagerech zapomeňte. Ale co kdyby tahleta jediná pilulka dokázala nahradit prášky proti cholesterolu, prášky na krevní tlak, prášky na cukrovku, protizánětlivé léky, antidepresiva a léky na pálení žáhy a současně snížila hladinu cholesterolu, krevní cukr a zánětlivost organismu – zkrátka by sílu desítek léků na předpis vměstnala do jedné jediné tabletky, která by navíc byla bez vedlejších účinků? A co kdyby tahle mocná pilulka způsobila, že se budete nejen cítit líp než za posledních kdovíkolik let, ale také po ní budete vypadat o 10 nebo i o 20 let mladší. A to prosím bez botoxu, injekcí s podkožními výplněmi nebo sňatku s Kaynem Westem. Jinými slovy bez nechtěných zdravotních následků, a s tím, že na vašich školních setkáních po 20, 30 nebo i 40 letech budete neustále terčem absolutní závisti?

A na rozdíl od hromady denně užívaných prášků, které vás měsíčně stojí stovky dolarů a často převyšují účet za nákup potravin, je tahle pilulka levná a dokonce vám pomůže ušetřit – a vy pak ty peníze můžete investovat do koupě nové, méně objemné garderoby.

Existuje taková zázračná pilulka, která by mohla mít celou tuhle škálu zdravotních a estetických přínosů a nestála by prakticky nic?

Ne, neexistuje. Kdyby vám to někdo tvrdil, byl by to do nebe volající příklad něčeho, co je „moc dobré, než aby to byla pravda“. Jisté je, že mezi tisíci léky na předpis žádnou takovou kouzelnou pilulku nenajdete. Předepisované léky na hubnutí, které farmaceutickému průmyslu vydělávají miliardy dolarů ročně, se pojí s dlouhou řadou vedlejších účinků, od průjmu přes poškozené srdeční chlopně, nemluvě o návratu na původní, tedy vysokou váhu, jakmile je přestaneme užívat. Protizánětlivé léky běžně vyvolávají krvácení žaludečních vředů, zadržování tekutin v těle, vysoký krevní tlak, tloustnutí a touhu odejít do předčasného důchodu. Léky proti cholesterolu zase zvyšují riziko cukrovky, oslabují paměť a způsobují bolesti svalstva a malátnost, kvůli nimž se člověk sotva nasouká do auta nebo vyhrabe ze sedadla. Výsledkem léků na erektilní dysfunkci bývá oslepnutí, neomluvitelný vítr v peněžence a nechutné televizní reklamy.

Dokonalý lék třeba jen na jeden z výše uvedených přínosů – natož na celý jejich seznam – zkrátka neexistuje, navzdory nehorázným sumám, které se vynakládají na jejich propagaci. A podobné je to s nutričními doplňky: jakkoli je mám rád pro jejich schopnost vylepšovat zdraví v mnoha směrech, neexistuje jediný doplněk (ani jejich kombinace), který by mohl dosahovat celé palety přínosů. Nebo se jim alespoň přiblížit.

Tento prostředek však existuje – ne ve formě pilulky, ale změny životního stylu. Je to prostý soubor zdravotních strategií, s nimiž můžeme dosáhnout všech výše uvedených přínosů. Že je to moc dobré, než aby to byla pravda? To sotva.

Zdaleka nejvýznamnějším faktorem v tomto životním stylu, od kterého se celý proces odvíjí, je eliminace všech jídel z pšenice a obilovin – ano, právě těch jídel, o nichž vám říkali, že jich máte jíst víc, že by měla dominovat všem pokrmům počínaje snídaní přes oběd, svačiny až po večeři. Jsou to jídla, která jste měli konzumovat víckrát denně, nejširší část potravinové pyramidy, největší díl na talíři s jídlem, drahoušci všech dietologů a agrobyznysu. Jsou to pokrmy, které vás většinou zatěžují a ničí vaše zdraví, a to ještě hůř než vykutálený „přítel“, který na vás na každém kroku líčí různé pastičky.

Ta nejhorší dietetická rada, jakou můžete dostat, zní, že máte omezit tuky, jíst víc „zdravých celozrnných obilovin“ a konzumovat všechno s mírou. Budete-li se řídit těmito radami, určitě nezhubnete ani neodstraníte své zdravotní problémy, jen si přivodíte další nebo ty stávající ještě zhoršíte. Pokud však ze svého života odstraníte pšenici a obiloviny, výsledkem bude tak ohromné a nečekané zdraví a pozitivní změny hmotnosti, že se to zdá až nemožné. Ano, zdá se to nemožné, dokud si to neověříte sami na sobě v každodenní praxi.

„Život bez pšenice: desetidenní bezobilný detox“ je úplně jiný než všechny ostatní očistné programy. Neobnáší čištění těla rozličnými šťávami ani kouzelné lektvary z doplňků stravy, jež mají z těla odstraňovat „toxiny“, není to ani režim každodenních klystýrů, které člověku komplikují pracovní a jiné schůzky. Je to detoxikační proces zbavující tělo toxických účinků pšenice a obilovin – detoxikace v pravém smyslu toho slova. Nejde však jen o to nejíst pšenici a obiloviny nebo „bezlepková“ jídla, jak to kritici často vnímají. Jakmile dojde k odstranění toxických účinků pšenice a obilovin, je třeba podniknout další kroky pro eliminaci celé škály nepříznivých účinků, které se nahromadily dlouholetou konzumací těchto potravin.

Desetidenní detoxikace obsahuje vytříbenou moudrost z původních knih o životě bez pšenice. Pochází ze zkušeností milionů lidí, kteří si tento životní styl osvojili – zahrnuje v sobě nejpronikavější, nejpokročilejší a nejúčinnější strategie a předkládá vám je takovým způsobem, abyste mohli nastoupit svoji vlastní cestu za zdravím a zhubnutím a zaznamenat úspěch v pouhých deseti dnech. Tento bleskový přístup nebyl dosud v žádné z předchozích knih o životě bez pšenice detailně rozveden.

Začnu se stručným přehledem tohoto programu a seznámím vás s konkrétními tipy ohledně nakupování a vybavení kuchyně a spíže novými surovinami, načež přijde na řadu detailní plán desetidenního menu. Poskytnu vám také další recepty na přípravu chutných svačinek, jimiž můžete potlačit nezvladatelnou chuť na pšenici, která se během desetidenní detoxikační kúry dostaví. Mám také svoje eso v rukávu, „tajnou zbraň“ v podobě receptů, které vám pomohou umlčet pochybnosti vaší rodiny. Současně pohovořím o nutričních doplňcích, které užíváme pro vylepšení zdravotního stavu a pocitu pohody – pravděpodobně zjistíte, že tak dobře jste se necítili už velmi dlouho. Podělím se s vámi o četné postřehy a zkušenosti, které získala odvážná skupina účastníků detoxikačního procesu, Wheat Belly 10-Day Grain Detox: tyto ženy razily cestu vám ostatním, abyste si mohli udělat obrázek o tom, na co se máte připravit. Řeknou vám, proč se do tohoto programu zapojily, jak se během něj cítily a jaké výsledky pozorovaly už po uplynutí 10 dní. Některé z těchto výsledků jsou dost ohromující, ale zároveň se dozvíte, že se to neodehrávalo ve znamení legrácek a her a že seriózní výsledky vyžadují také seriózní metody!

Sami se možná přesvědčíte, že proces detoxikace od obilovin začíná skutečným abstinenčním syndromem, který má mnoho podobného s vysazením jakýchkoli jiných narkotik. Budeme o tom hovořit podrobně, abyste si jeho význam nevyložili špatně a neřekli si, že musíte jíst pšenici a obiloviny, abyste se těmto nepříjemným účinkům vyhnuli. Pohovořím také o tom, jak se dá toto období s abstinenčními příznaky zmírnit (i když ne úplně přeskočit), aby pro vás bylo snesitelnější. Prvních několik dní obilné detoxikační kúry je vskutku kritických. Teprve poté, co se přes tuto fázi překlenete, budeme moci podniknout kroky za účelem nápravy poškozených orgánů a zahájit proces uzdravování.

Vědecké a logické argumenty tvořící základ této mocné metody jsem podrobně rozebíral v původní knize, Život bez pšenice, a v následující publikaci Wheat Belly Total Health (Život bez pšenice: totální zdraví; česky dosud nevyšlo). Tahle kniha, Život bez pšenice: 10denní detox, je určena jak pro nováčky, tak pro ty, kdo se od životního stylu bez pšenice odchýlili a chtějí se vrátit zpátky. Pokud patříte mezi ty zbloudilé ovečky – a znovu se u vás projevily všechny zdravotní a váhové problémy, které souvisejí s obnovením konzumace pšenice a obilovin –, tato kniha vás zavede zpět na správnou cestu co nejrychlejším a nejúčinnějším způsobem, aniž byste se museli prokousávat další horou vědeckých a logických argumentů.

Plán desetidenního menu, jenž nebyl v žádné z předchozích knih použit, slouží jako podrobná automapa, která vás má udržet ve správném kurzu – nebo vás do něj dostat zpět –, se spoustou skvělých a přitom jednoduchých receptů. Všechny jsou v souladu s bezpšeničným životním stylem a natolik chutné, že je můžete bez obav servírovat rodině, ať už tento životní styl praktikují spolu s vámi nebo ne.

Tenhle nekompromisní návod obsahuje jen ty nejzákladnější nástroje potřebné k tomu, abyste mohli nastartovat, zrychlit v krátkém čase z nuly na sto a pak závratnou rychlostí pokračovat po silnici vstříc štíhlosti a zdraví. Je pravda, že většinu vědeckých důkazů potvrzujících správnost tohoto přístupu jsem v téhle knize vynechal. Stačí však říct, že pšenice a obiloviny poškozují zdraví tolika způsoby, že většina lidí nikdy ani netušila, že tato vláknitá cereálie, kterou mají každé ráno v misce se snídaní, vytvořila na jejich břiše „muffin“, jejž se pokoušejí skrývat pod plandavými svršky a vícevrstevnými jednodílnými plavkami, a je také původcem jejich kloubních bolestí, migrén a astmatu. Většina lidí stále vůbec netuší, že ta protivná, svědivá a trapná vyrážka, s níž se už deset let potýkají, ochromující bolesti v kloubech na rukou, které jim ztěžují i ty nejzákladnější úkony jako čištění zubů nebo vyplnění složenky, nutkání odbíhat na toaletu při nevítaných pohybech střev, nebo neustálý boj se zácpou, úzkostí, depresí, bolehlavy a ucpanými nosními dutinami, že všechno tohle je možné připsat na vrub „zdravému celozrnnému obilnému“ chlebu, otrubovým muffinům nebo lékořici (ano, i lékořice je potravina obsahující pšenici). Lidé jsou v šoku, když se dozvídají, že ztučnělá játra a vysoká hladina krevního cukru, neplodnost v důsledku syndromu polycystických vaječníků a trapná mužská prsa či erektilní dysfunkce nejsou dílem nějaké morální slabosti, nedostatku kázně či nemožnosti kvalitnější zdravotní péče, ale že za tím vězí obiloviny.

Obiloviny byly příčinou celé spousty zdravotních problémů po celou dobu, co je lidé jedli. Mnohem víc se to však projevilo až poté, co agrobyznys geneticky změnil tuto favoritku mezi všemi příhodnými „zdravými potravinami“, pšenici, a při vidině vyšších výnosů zplodil moderní půlmetrové, polozakrslé odrůdy, které nahradily stodvaceticentimetrové „jantarové vlny obilí“, jež si mnozí z nás pamatují z dřívějška. Její destruktivní účinky na zdraví byly ještě umocněny konvenčním dietetickým doporučením, že jí máme jíst víc, zatímco výrobci potravin přidávají pšenici, kukuřici a další obiloviny prakticky do všech průmyslově vyráběných jídel, která plní police supermarketů. Dohnali tak slogan „Jezte víc zdravých celozrnných obilovin!“ do úplného extrému.

Proč je pro lidi tak těžké dát si pšenici a obiloviny do spojitosti s tímhle dlouhým seznamem zdravotních problémů? Jeden z důvodů je ten, že většina účinků se dostavuje se zpožděním a projevují se až po dlouhodobé konzumaci. Když například 1. května spořádáte komínek vaflí, nepocítíte do 30. září nebo krátce poté, že máte oteklé klouby a trápí vás bolest z revmatoidní artritidy. Proto je často těžké si tyhle body pospojovat, jenže ony spolu opravdu souvisejí.

Program „Život bez pšenice: desetidenní bezobilný detox“ není tedy jen nutriční obdoba oné kouzelné pilulky, s níž lze dosáhnout všech výše zmíněných zdravotních přínosů, nýbrž přímé odmítnutí sloganu „Jezte víc zdravých celozrnných obilovin“ a dalších dietetických „rad“, které kolem sebe v jednom kuse slýcháme. Uděláme „dlouhý nos“ na potravinovou pyramidu a z ní odvozený talíř s jídlem, budeme se stavět hluše k radám organizací, jako je Americká diabetologická asociace a Americká kardiologická asociace, a pochechtávat se marketingovým šaškárnám společnosti Big Food, která se nám snaží vnucovat v celofánu balená, průmyslově zpracovaná jídla napěchovaná obilovinami a cukrem. A vy se zatím budete vytrvale blížit tomu, abyste se vešli do džínů o velikosti 34, a odhazovat do koše většinu, ne-li všechny léky na předpis, protože se budete cítit tak skvěle, jak vám už desítky let nebylo.

Ano, je to tak, mnohé z léků, které vám předepsal váš lékař, mají ve skutečnosti léčit následky konzumace stravy založené na „zdravých celozrnných obilovinách“ a obilovinami znečištěných průmyslových produktů, které zaplňují regály v supermarketech. Osvobození se od těchto negativních účinků neznamená snížit kalorie, omezit tuky a nastoupit dlouhé období odpírání si, omezování se, cvičení nebo sledování nejnovějších epizod soutěže Biggest Loser. Zbavte se příčiny, změníte výsledek – začátek tohoto procesu je opravdu tak jednoduchý.

Deset dní – týden a půl, třetina měsíce, doba, za kterou si na internetu objednáte a obdržíte nový pár bot – a můžete vytyčit nový kurz svého života a těšit se z báječných přínosů plynoucích z přeprogramování vašeho těla podle úplně nového vzoru. Jakmile překonáte těchto deset dní a vyjdete z nich štíhlejší, rychlejší, silnější, chytřejší a zdravější, přičemž cena za to se ani nepřiblíží ceně nových bot, nebudete chápat, co jste si předchozích 30, 40 nebo 50 let vlastně mysleli. Vaše zdraví a váš vzhled budou zřejmě vyvolávat hlasitý údiv všech, kteří se stanou svědky vaší proměny – toho, jak vás znali „dříve“ a jak vypadáte „nyní“.

No tak tedy začněme!

KAPITOLA 1

VÁLELI VÁS, HÁZELI S VÁMI A PAK VÁS UPEKLI

„Dodržujte vyváženou dietu s nízkým obsahem tuků.“

„Pro přísun vitamínů B a vlákniny potřebujete celozrnné obiloviny.“

„Je nezdravé vyloučit celou jednu skupinu potravin.“

„Všeho s mírou.“

Tyhle věty by vám měly znít povědomě, protože jsou to nutriční mantry, které dietologové, lékaři a média opakují pořád dokola. A na každé z nich, jako to platí pro mnoho dalších střípků zažité „moudrosti“, je zrnko pravdy – ale jen to zrnko a nic víc. Kdo se chce takovou radou řídit, nejen že mu nepomůže k tomu, aby si udržel tělesnou váhu nebo se uzdravil, ale dokonce jej o kontrolu nad váhou a zdravím připraví. Tato rada může být stejně neúčinná jako víra, že zdraví si obnovíme užíváním předepsaného léku nebo čtyřtýdenním programem „očistných“ klystýrů, a v nejhorším své špeky ukryjeme pod novou soupravou stahovacího spodního prádla Spanx. Moderní scestné dietetické rady mohou za to, že uličky s nadměrnými velikostmi jsou dnes v Americe nejrušnější místa v obchodech s oděvy, že lidé už po pár schodech funí a lapají po dechu a že cukrovka druhého typu představuje velice výnosný miliardový byznys.

Nevyčítejte si, pokud jste tomu podlehli i vy, pokud si vybíráte libové kousky masa a ořezáváte z něj tuk, pokud u chladicího pultu saháte pro nízkotučné jogurty a dáváte přednost celozrnným chlebům, muffinům a bagelům. Nejedna víra z těch, které dřív lidé vyznávali jako evangelium, byla během let odsunuta do pozadí novými objevy, smetena z cesty novou vědou a novým pojetím. Není to ostatně tak dlouho, co by vás upálili na hranici za víru, že se Země točí kolem Slunce, odsoudili za špatné politické názory během McCarthyho čistek nebo naopak oslavovali za písničku „Girl You Know It’s True“ jako Milli Vanilli a udělovali vám ceny Grammy, jen aby se posléze ukázalo, že jste ji nenazpívali. Lidské dějiny jsou plné takových dezinformačních kampaní. Ale teprve v nedávné době pronikla dezinformace v tak rozsáhlé míře do výživového poradenství.

NAPŮL UPEČENÝ

Ztratíte-li vládu nad svým zdravím a hmotností, protože jíte „zdravé“ celozrnné obiloviny, lékaři vám – v údivu nad tím, jak se můžete cítit tak hrozně, když přece děláte vše „správně“ – předepíšou léky, jejichž účinky vytvářejí „potřebu“ ještě dalších léků na předpis. To je ta moderní sestupná spirála zdraví, na níž dnes uvízla většina lidí. Jakmile však pochopíte tuto absurdní, sebedestruktivní situaci, je ve vaší moci ji změnit. A můžete začít tím, že ji zvrátíte dynamicky v průběhu příštích deseti dní, což zhruba odpovídá době, kdy váš manžel přestane otálet s opravou kapajícího kohoutku v kuchyni. Řečený detoxikační proces způsobí předělání těla od hlavy až k patě a radikální zlepšení zdravotního stavu, které bude výsledkem přeprogramování na mnoha úrovních, uvnitř i navenek. Vaše tělo a zdraví prodělají takovou proměnu, že vás možná nepoznají ani ti nejlepší přátelé a členové rodiny.

Špatná věda a špatná politika nám v druhé půli dvacátého století vnucovaly program „snižte si cholesterol omezením tuků a zejména nasycených tuků“ ve stravě. To přineslo obrovské možnosti zisku potravinářským gigantům, jako je Big Food, a ty po nich samozřejmě skočily. Nízkotučné hnutí si získávalo četné stoupence. A v jeho patách dnes můžeme vidět tu spoušť: obezita, cukrovka, artritida, demence a další zdravotní pohromy v rozsahu, jaký nemá v dějinách lidstva obdoby. Jsme svědky bezpříkladné, člověkem vyvolané sociální a zdravotní apokalypsy, před níž i zprávy o tornádech a únicích radiace vypadají jako drobné až banální mrzutosti, když si uvědomíme, že ve světě žijí téměř dvě miliardy lidí s nadváhou nebo obezitou (včetně téměř 50 milionů dětí do věku 5 let) a víc než polovina Američanů má diagnózu prediabetes a diabetes. Toto nízkotučné poselství v podstatě eliminovalo zdroj výživných kalorií z tuku a způsobilo, že se všichni uchýlili k větší spotřebě uhlohydrátů, zejména pak k uhlohydrátovému zdroji, který většina autorit pokládá za nejzdravější: celozrnným obilovinám, jako je pšenice, oves a žito.

Ale stejně jako tahle výzva k omezení tuků a hlavně nasycených tuků – dnes již vyvrácená novějšími studiemi, které prokázaly, že tuky a nasycené tuky nemají s kardiovaskulárními nemocemi žádnou spojitost – stála i výzva „jezte víc zdravých celozrnných obilovin“ na špatné vědecké bázi a mylných výkladech. Údajné zdravotní přínosy celozrnných obilovin byly vyvozeny z epidemiologických studií (tedy studií zdravotního stavu ve velkých vzorcích populace), které prokázaly, že když výrobky z bílé mouky nahradíme celozrnnými obilovinami, poklesne ve sledované populaci výskyt cukrovky, srdečních nemocí a rakoviny tlustého střeva a lidé budou méně přibírat na váze. Je to skutečně pravda, tahle premisa je nenapadnutelná. Stojí na ní velká spousta kariér a vycházejí z ní četné univerzitní fakulty. Jenomže další otázka by měla znít: Jak se projeví úplné odstranění obilovin, tedy těch bílých i celozrnných? Tuto otázku nemůžeme zodpovědět slovy „nahraďte jedno druhým“, jak radily epidemiologické studie; odpověď musíme hledat jinde. A zjistíme, že takové studie zabývající se vysazením obilovin skutečně proběhly.

Co se tedy stane, když z jídelníčku odstraníme obiloviny? Klinické studie prokázaly tato fakta:

• Pokles hmotnosti (nikoli menší přibývání na váze)

• Snížení celkového příjmu kalorií

• Pokles krevního cukru a hemoglobinu A1c (dlouhodobé měření hladiny krevního cukru) – mnoho diabetiků se vyléčilo

• Pokles krevního tlaku

• Zvýšená pravděpodobnost ústupu revmatoidní artritidy

• Zvrácení průběhu neurologických nemocí, jako je cerebelární ataxie, některé formy záchvatů a periferní neuropatie

• Vyléčení četných forem kožní vyrážky

• Zmírnění paranoických stavů a halucinací u osob trpících schizofrenií

• Zlepšení maximální délky soustředění a chování u dětí s poruchou pozornosti a spektrem autistických poruch

• Úleva od nutkavé stolice a podrážděných střev, příznaků syndromu dráždivého tračníku

Tohle je jen krátký vzorek důkazů, které opravdu nacházíme ve vědecké a klinické literatuře. Nepředkládám vám dohady nebo tvrzení vycházející z několika anekdot. Je to podloženo racionálním vědeckým výzkumem a potvrzeno zkušenostmi milionů lidí, kteří pochopili, jakou sílu přináší tahle změna životního stylu. Je-li životní styl bez pšenice a obilovin uveden do praxe v každodenním životě, začnou být vidět přínosy doložené klinickými studiemi a často se jedná o velmi nečekané a dramatické zvraty nejrůznějších zdravotních komplikací.

Takový soubor změn je vzácný, ne-li přímo nemožný, jestliže se vám podaří zhubnout po několika útrpných týdnech počítání kalorií, liposukce, kickboxu či jiného namáhavého cvičení. Kdybych vám předkládal pouze program na zhubnutí nebo zmenšení obvodu pasu, byla by z toho jistě zajímavá reality show, se všemi citovými výlevy a kolapsy. Nebyly by s tím však spojeny tělesné a zdravotní proměny, o něž usilujeme. Při tomto detoxikačním procesu nám půjde o víc než jen zhubnutí, my si klademe za cíl obnovit své zdraví od hlavy až k patě. To, že zhubnete, budete se cítit líp a vypadat mladší, jsou pouze odrazy dramatických zlepšení zdravotního stavu, které zažijete.

Především zaznamenáte výrazný pokles či úplné odeznění zánětlivých procesů v těle. Zmizení zarudnutí, otoků, bolesti a narušené hormonální signalizace – věcí, které můžeme vnímat různě jako třeba mazotok, revmatoidní artritidu, kyselý reflux, otékání nohou nebo iracionální hněv – jde ruku v ruce s ustupující vlnou zánětlivosti, kterou do té doby živily obiloviny.

Tohle jsou změny, které u lidí pozoruji dnes a denně, jestliže se rozhodli dodržovat zdravotní strategie, které jsem detailně popsal ve svých předchozích knihách o životě bez pšenice. V této útlé a čtivé knížce se dočtete, jaké změny zaznamenali účastníci naší detoxikační kúry i jen během krátké, desetidenní časové lhůty tohoto programu. Dovoluji si tvrdit, že mnozí z vás si po těchto úvodních deseti dnech vyslechnou komplimenty od členů rodiny a přátel, jak dobře vypadáte, podobně jako to zažívali naši dobrovolníci. Jistě, budete hubenější, ovšem není neobvyklé, že se začne měnit i váš vzhled, zejména tvář – zmizí opuchlost kolem očí, zmenší se obličejový edém, zarudlé líce zblednou a zmírní se i mazotok v nosních partiích (odborně seborea, kterou já nazývám signaturní vyrážka z pšenice a spřízněných obilovin). Souběžně s tím začnou vystupovat vaše obličejové rysy, zmenší se obvod pasu, budete mít útlejší boky, menší celulitidu na stehnech, opadne edém v kotnících a třeba se vám zmenší i nohy – bez legrace. A vsadím se, že se také budete víc usmívat, neboť váš úsměv bude odrážet, jak se cítíte uvnitř.

Program „Život bez pšenice: desetidenní bezobilný detox“ začíná vysazením pšenice a obilovin, což je základní první krok, který celý detoxikační proces nastartuje. Abyste však z toho získali maximum, obnáší detoxikace další strategie. Tyto strategie jsou nezbytné, protože odstraní četné, během let nahromaděné nezdravé projevy, jimiž se obiloviny podepsaly na vašem těle, jako jsou například abnormální výkyvy hladiny inzulínu a změněná skladba střevní flóry (mikroorganismů, které obývají váš zažívací trakt). Také bude nutné omezit nebo úplně vysadit mnohé léky, které vám lékař předepsal na léčbu destruktivních účinků konzumace pšenice a obilovin. Odstraňte úvodní příčinu, napravte její četné důsledky a najednou zjistíte, že většinu léků už vůbec nepotřebujete a vaše zdraví se nakonec upevní samo. Bez obilovin je život skutečně dobrý.

Tyto přínosy nijak nesouvisejí s celiakií, autoimunitní destrukcí tenkého střeva následkem přítomnosti lepku v pšenici, žitu a ječmeni – nemocí, kterou trpí jedno procento obyvatel.

Desetidenní bezobilný detox podroben zkoušce

V březnu 2015 jsme s mou nakladatelkou pozvali skupinu dobrovolníků do kanceláří Rodale na Manhattanu, aby se podrobili programu Desetidenního bezobilného detoxu. Na Facebook Wheat Belly jsem totiž umístil výzvu, že hledáme dobrovolníky, a obdržel jsem moře nabídek. Všichni účastníci měli společný zájem zahájit detoxikační program a dosáhnout výsledků v co nejkratší době. Většina samozřejmě vyjádřila touhu zhubnout, ale jinak všichni doufali, že získají kontrolu nad četnými zdravotními komplikacemi.

Účastníci v naší skupině (všechno ženy) pocházeli z různých částí země. Než jsme zahájili vlastní proces, trochu jsme je zasvětili do toho, proč tenhle životní styl tak báječně funguje, a v úsporném duchu této knihy jsme se soustředili hlavně na to jak: jak rozpoznat potraviny obsahující pšenici, jak je odstranit ze svého života a jak úspěšně zvládnout prvních deset dní detoxu, včetně toho, jak se vypořádat s nepříjemným a rušivým procesem abstinence, aby mohli vstoupit do nové životní etapy ve znamení uzdravování.

Poskytli jsme jim tytéž recepty, které předkládáme vám v této knize, a požádali je o zpětná hodnocení, na jejichž podkladě jsme pak některé recepty vylepšili. Zvážili jsme je a změřili jim obvod pasu, paží a boků v první a poslední den detoxikační kúry. Zároveň jsme tyto ženy požádali, aby se nám svěřily, jak se s tímto procesem vypořádaly, jakými symptomy a bolestmi trpěly a jaká zlepšení zdravotního stavu zaznamenaly. Dělily se s námi o své úspěchy i nezdary, o světlé i temné chvíle očisty, vzpomínaly na to, jaký boj musely svést, než uzpůsobily svou kuchyň životnímu stylu bez pšenice a obilovin. Někdy se to neobešlo bez zdráhavých nebo skeptických pohledů ostatních členů rodiny.

V této knize se s vámi podělím o mnohé zkušenosti těchto účastnic. Všechny podstoupily tentýž detoxikační program, na který se právě chystáte i vy. A všechny přežily, aby nám svůj příběh mohly vyprávět.

Náš detoxikační program může sice podstoupit i osoba trpící celiakií, ale jinak je určen převážně pro lidi bez této nemoci, tedy pro 99 procent populace. Zmiňované účinky mají také pramálo společného s takzvaným „bezlepkovým“ životním stylem, pomýlenou koncepcí, která může zničit vaše zdraví a tělesnou váhu jinými způsoby – něco si o ní povíme v průběhu knihy.

Zjistíte, že nejen netrpíte nedostatkem živin, ale že se jejich hladiny díky vysazení pšenice a obilovin dokonce zvýšily. V tom spočívá vysvětlení, proč například mnoho lidí po zavedení této metody zaznamená zvrat chudokrevnosti způsobené nedostatkem železa a nápravu deficitu vitamínu B12. Také z vlákniny sejmu závoj tajemství a ukážu vám, proč je běžná představa o stravě s vysokým obsahem vlákniny z velké části marketingová fikce, která nemá daleko k dochucování jídla pilinami. Existují lepší způsoby, jak dosáhnout střevního a celkového zdraví, než je ohlodávání větviček.

Život bez pšenice: desetidenní bezobilný detox tedy vyžaduje nejen změny životního stylu, ale také změny v myšlení, v našem pohledu na výživu a jídlo. Chcete-li nahradit své šaty s číslem 54, které mají skrývat vaše proporce, fešným ohozem o velikosti 34, jenž bude naopak ukazovat vaše nové štíhlé tělo, musí jít tento proces ruku v ruce se změnami ve vašem přístupu k jídlu. Jedině tak nahradíte fikce s nežádoucím dopadem na vaše zdraví a hmotnost užitečnými radami, které doopravdy fungují.

OBILOVINY: ZDRAVOTNÍ A VÁHOVÁ KATASTROFA

Slíbil jsem, že vás ušetřím vědy a logiky spočívajícími za koncepcemi života bez pšenice. Ale dovolte mi připojit jen malou špetku informací o tom, proč tento přístup tak výborně funguje – dokonce tak mimořádně skvěle, až mě občas lidé obviňují, že si ty úspěšné příběhy vymýšlím. Mohu vás však ujistit, že tady žádná fabulace není zapotřebí, protože (1) nemám až takovou představivost a (2) k těmto ohromujícím úspěchům dochází každý den a my na jejich seznam klidně přidáme i vás. Nicméně věřím, že menší vysvětlení bude na místě, abyste se ubezpečili, že je tento program ryzí, založený na vědeckém výkladu, a ne anekdotách nebo spekulacích, a že od něj můžete očekávat reálné výsledky.

Vysazení pšenice a obilovin nazývám efektem „2 + 2 = 11“. Znamená to, že celkově dává tento životní styl mnohem víc než prostý součet jeho částí. Někteří lidé vidí v bezpšeničném životním stylu zpočátku jen omezení kalorií nebo uhlohydrátů. To je však mylná představa, protože nebere v úvahu všechny důvody, proč pšenice a obiloviny rozvracejí zdraví a proč jejich vysazení vede k výsledkům, jež překonají všechna očekávání. Odstranění všech v obilovinách obsažených faktorů, které způsobují například záněty, vede k celé řadě váhových a zdravotních přínosů.

A tak se teď v krátkosti podívejme na to, co je obsaženo v pšenici a obilovinách, na složky, které činí z otrubového muffinu, makového bagelu nebo tortilly jedovaté potraviny. Budu stručný, jak jsem slíbil, a potom se spolu podíváme na funkční strategie, abyste mohli konečně začít.

OBILOVINY JSOU ZDROJEM OPIÁTŮ. Nikoli obrazně, ale naprosto doslova – tyto opiáty se moc neliší od morfinu nebo heroinu. A přitom nejste nějaký společenský vyvrhel, který se dopuje prášky, se škrtidlem na bicepsu si píchá drogy do žil a mezitím potmě vykukuje zpoza rohů a nabízí drogy, ale mnohem spíše slušný občan dodržující zákony. Pšeničná bílkovina gliadin a úzce spřízněné bílkoviny z jiných obilovin (sekalin v žitu, hordein v ječmeni, zein v kukuřici) uvolňují po částečném strávení malé peptidy, které se vážou na opioidní receptory v lidském mozku. U lidí trpících nemocemi jako bipolární porucha a schizofrenie se to projevuje impulzivním chováním a paranoiou, u dětí s poruchou pozornosti a autismem dochází k behaviorálním výbuchům a ke zkrácení délky soustředění, zatímco lidé náchylní k bulimii a syndromu záchvatovitého přejídání jsou dvacet čtyři hodin denně posedlí jídlem. Osoby se sklony k depresi mají pro změnu ponurou náladu a sebevražedné myšlenky.

Pak jsou tu lidé, kteří těmito poruchami netrpí, a u těch obiloviny spouštějí „pouze“ zdrcující chuť k jídlu, kterou nikdy nelze uspokojit. (Několik účastnic naší detoxikační kúry se nám svěřilo, že po jejím absolvování mimo jiné zmizel i tento apetýt, který léta ovládal jejich život.) Většina z nás přijme za den jen kvůli tomuto efektu zvýšeného apetýtu 400 i více kalorií, někdy to může být až o 1000 kalorií denně navíc. U některých lidí se dokonce rozvinuly ochromující a závislé vztahy k jídlu vyvolané dlouhodobým kontaktem s opiáty, jež jsou deriváty gliadinu; v nejextrémnější formě je můžeme pozorovat jako posedlost jídlem u jedinců se sklony ke stravovacím poruchám.

Ano, pšenice a obiloviny, chytře maskované jako vícezrnný bochník chleba na sendviče nebo kouřící talíř s makarony a sýrem pro děti, jsou psychoaktivní drogy. Vaše děti nejsou závislé na oxykodonu, ony jedí pšenici a obiloviny – což není až tak velký rozdíl.

Když tedy přestanete jíst pšenici a obiloviny, dostaví se syndrom vysazení opiátů (o němž si podrobně povíme ve 2. kapitole) a taky výrazný pokles chuti k jídlu. Až budete prodělávat desetidenní očistu od obilovin, radím vám, abyste nepočítali ani nekrátili kalorie; pokud byste si však chtěli přece jen vést tabulku, zpozorovali byste výrazný pokles jejich příjmu. (Omezení přísunu kalorií je mimochodem základem bezpšeničného životního stylu, který většinou nestojí víc peněz, i když se rozhodneme jíst kvalitnější potraviny. Když například pětičlenná rodina zaznamená snížení o 400 kalorií na osobu a den, bude to znamenat, že za jeden den ušetří na nákupech a přípravě 2000 kalorií, měsíčně pak 60 000 kalorií. To už je skoro stejné, jako kdybyste živili o jednoho člověka méně.) Povíme si, proč během prvního týdne, až se detoxikační a abstinenční proces naplno rozběhne, možná nebudete právě nejmilejším člověkem v rodině (naše dobrovolnice to zažily samy na sobě a podělí se s vámi). Také vám poradím, jak můžete zmírnit dopad tohoto efektu a možná i ušetřit sami sebe rozpačitých omluv vůči lidem kolem, až to všechno skončí.

OBILOVINY SPOUŠTĚJÍ ZÁNĚTLIVÉ A AUTOIMUNITNÍ PROCESY. Mnoho lidí s autoimunitními poruchami, jako je revmatoidní artritida, lupus, roztroušená skleróza, Hashimotova nemoc, mazotok, lupénka či některé jiné z výčtu dvou set onemocnění tohoto typu, se pokládá za smolaře; údajně dostali tak špatné „genetické karty“, že zvyšují jejich náchylnost k těmto vážným chorobám. Na tomto přesvědčení je něco pravdy, ale musíme si uvědomit, co už nyní víme: pšeničná bílkovina gliadin, žitná bílkovina sekalin, ječmenná bílkovina hordein a kukuřičná bílkovina zein spouštějí v lidských střevech sérii procesů, jež zvyšují jejich propustnost – někteří by řekli, že jde o prosakování střev. To umožňuje cizím látkám, jako je lipopolysacharid z bakterií (vysoce zánětlivá molekula) i samotná molekula gliadinu, vcházet do krevního řečiště.

Gliadin je zvláštní v tom, že jeho struktura se podobá několika lidským bílkovinám, jako je enzym transglutaminázy ve svalech nebo bílkovina synapsin v mozku. Tato zvláštnost mu umožňuje vykonávat dvojí činnost: spouštět prosakování střev a následně vyvolávat zánět. Vzhledem k této podobnosti s lidskými bílkovinami způsobuje přítomnost gliadinu v těle špatně nasměrovanou imunitní reakci například proti mozkovým buňkám obsahujícím synapsin, což vede k degeneraci malého mozku a navozuje progresivní ztrátu rovnováhy a kontroly nad močovým měchýřem (cerebelární ataxie), nebo proti transglutamináze v játrech, kdy dochází k poškození jater autoimunitní hepatitidou. U různých jedinců jsou cílem imunitní reakce různé orgány, ale většinou to začíná stejným jevem: abnormální propustností střev a zánětem, který je způsoben průchodem obilných složek zažívacím traktem.

AGLUTININ Z PŠENIČNÝCH KLÍČKŮ NARUŠUJE TRÁVENÍ. Pšeničné klíčky produkují aglutinin neboli WGA (obsažený také v žitu, ječmeni a rýži), mocný střevní toxin, který je naprosto rezistentní vůči lidskému trávení. WGA blokuje uvolňování žluči ze žlučníku a uvolňování pankreatických enzymů ze slinivky břišní, což vede k městnání žluči a špatnému trávení jídla. Výsledkem jsou efekty jako nutkavá stolice, neúplně strávená potrava, změny střevní flóry a žlučníkové kameny. WGA na své cestě od úst do konečníku má rovněž přímý toxický vliv na výstelku zažívacího traktu a je vysoce zánětlivý i v těch nejmenších množstvích, která se dostávají do krevního řečiště. WGA vykazuje určitou strukturální podobnost s ricinem, silným toxinem, který se používá při teroristických útocích, pouze se k vám domů nedostane v podobě „špinavé bomby“ nebo kontaminované vody, ale jako hot dog či rolka.

AMYLOPEKTIN ZVEDÁ KREVNÍ CUKR NA VYSOKOU HLADINU. I když nám říkali, že pšenice obsahuje „komplexní“ uhlohydrát, jedinečná větvící se struktura tohoto uhlohydrátu v obilovinách, nazývaného amylopektin A, z něj činí látku, která je vysoce stravitelná enzymem amylázou ve slinách a žaludku, což vede k většímu nárůstu krevního cukru než po požití stolního cukru. Vysoká hladina krevního cukru vyvolává zase vysokou hladinu inzulínu a vysoká hladina inzulínu má za následek ukládání tuku v tukových buňkách, tedy přibývání na váze. Aby to nebylo všechno, jakmile pozřete obiloviny, vysokou hladinu krevního cukru vystřídá po 90 až 120 minutách nízká hladina krevního cukru – tento efekt je doprovázen zastřeným myšlením, únavou, nezvladatelnou chutí na jídlo a iracionálními výpady proti kolegům v práci nebo spolužákům ve škole. Z toho plyne, že konzumace obilovin plodí v nepříjemném a předvídatelném dvouhodinovém cyklu hlad a také občasnou potřebu poprosit druhé o odpuštění.

FYTÁTY ZABRAŇUJÍ VSTŘEBÁVÁNÍ ŽIVIN. Obiloviny jsou plné fytátů, složek, které blokují vstřebávání železa, zinku, hořčíku a dalších živin. (To je také zčásti důvod, proč jsou výrobky z obilovin jako chleba obohacovány minerálními a jinými látkami: mají kompenzovat účinky fytátů.) Tyto deficity mají svoje vlastní dopady, například únavu (pokud se rozvine chudokrevnost způsobená nedostatkem železa), kožní vyrážky a oslabenou imunitu (způsobuje ji nedostatek zinku). Konzumace pšenice a obilovin je druhou nejčastější příčinou chudokrevnosti z nedostatku železa po ztrátě krve. Vzhledem ke svému fytátovému obsahu jsou obiloviny asi tak stejně výživné, jako je prospěšný zloděj identity pro stav vašeho bankovního konta. Jinými slovy, obiloviny jsou antiživiny.

Tohle je jen částečný seznam složek v obilovinách, které páchají neplechu na vašem zdraví. Ano, je jich ještě víc. S výjimkou vysoce stravitelného uhlohydrátu v obilovinách, amylopektinu A, můžete vysledovat jisté opakující se téma v problematických bílkovinách z pšenice a obilovin: jsou totiž nestravitelné nebo přinejlepším jen částečně stravitelné, na rozdíl od dejme tomu plně stravitelných bílkovin ve vejci nebo rybě. Když si uvědomíme, že obiloviny – doslova semena travin – nám přibyly do stravy v poměrně nedávné době lidských dějin, a to jistě v době strádání (ostatně kdo by intuitivně nebo přirozeně pokládal trávu za zdroj kalorií?), znamená to, že lidé neměli z hlediska evoluce dost času, aby se na ni adaptovali. Nelze se pak divit, že tyto nestravitelné nebo jen částečně stravitelné bílkoviny, získávané z travních semen, mají na nás prapodivné účinky, mentálními počínaje a autoimunitními konče.

Tyto toxiny se k nám dostávají v různých podobách, často nádherných a svůdných, třeba jako pečené košíčky či snídaňové cereálie pro děti, a za jejich atraktivním balením lze tušit chytrý marketing. Já mám pro pšenici a obiloviny vlastní název – perfektní chronické jedy. Ale slíbil jsem, že tyto účinky nebudu sáhodlouze rozvádět, protože mám s touto knihou jiný úmysl: pomoci vám dostat se co nejrychleji na správnou cestu, aniž bych vás mořil vědeckými a logickými vývody. (O těch podrobně pojednává moje první kniha, Život bez pšenice: Praktický a provokativní návod, jak zhubnout a uzdravit se.) Vy, kteří jste ji nečetli, buďte ujištěni, že tato kniha nestojí na nějakých fámách nebo dohadech. Jejím základem je skutečná věda, poctivá logika a opravdové výsledky. Je však důležité pochopit, že zde nastíněný přístup dosahuje tak obrovských a nečekaných výsledků nikoli proto, že jen omezujeme přísun kalorií nebo že jsme toliko snížili příjem uhlohydrátů. Funguje proto, že eliminujeme desítky toxických látek, které se nacházejí v pšenici a obilovinách.

NICOLE, 48 let, letuška, Georgie

„Kdybych měla přesně určit, z jakého popudu jsem se vydala na cestu bez pšenice, byla by to ona noc, kdy můj syn skončil o půlnoci na pohotovosti s vážnými bolestmi břicha. Úplně se svíjel. Stávalo se to už předtím, ne každý den, ale pravidelně jsem od něho slýchala, že ho bolí břicho. Někdy mu bylo na zvracení, jindy snad hodinu proseděl na záchodě. Mnohokrát kvůli tomu nešel do školy. Přitom to byl skvělý student s jedničkami a zdatný sportovec. Měl všechny důvody k tomu, aby byl naštvaný a frustrovaný, a nikdo se nemohl divit, že zaujal postoj ,kašlu na to‘.

Té noci v nemocnici, když mi syna vrátili s prášky proti bolesti a projímadly, jsem se rozhodla, že musím přijít na kloub tomu, co mu je. Poslala jsem ho na alergologické vyšetření, kde mu žádné alergie nezjistili. Testovali ho na celiakii, Crohnovu nemoc a nesnášenlivost lepku. Nic. Začala jsem si zapisovat, co jedl, a viděla jsem, že jí hodně průmyslově vyráběných potravin a polotovarů jako sendviče a těstoviny, taky jídla z mikrovlnky. Pořádal SPOUSTY obilovin. Na Facebooku jsem objevila doktora Davise a okamžitě jsem si koupila jeho první knihu, Život bez pšenice. Když jsem si ji přečetla, už jsem nepochybovala o tom, že můj syn nesnáší obiloviny.

Postupně, krůček za krůčkem jsem mu měnila jídelníček. Už žádná průmyslově vyráběná jídla, žádné těstoviny. Bolesti břicha začaly ustupovat a byla zde jasná spojitost mezi konzumací obilovin a jeho křečemi v břiše. Někdy to časově vycházelo trochu podivně, bolest břicha se dostavila až za několik dní poté, co snědl řekněme čokoládové chipsy. Ale tu souvislost jsem teď jasně viděla.“

NAKRMTE TO NENAŽRANÉ MONSTRUM

Nyní už víte, že existuje skupina toxických látek obsažených v pšenici a obilovinách. Je to pravda i tehdy, když jsou tyto výrobky bio, tradiční, s obsahem klíčků nebo zalité extra speciální omáčkou. Důvod je ten, že obilí je kvůli těmto látkám od přírody toxické, přičemž nedávné genetické manipulace všechno ještě zhoršily.

Ještě bychom se mohli chvíli zastavit u toho, jak pšenice a obiloviny stupňují chuť k jídlu. Už jsme si řekli, že opiáty, jež jsou deriváty gliadinu, vyhánějí apetýt do takových výšin, že člověk nikdy nemá dost. Amylopektin A zase vystřeluje krevní cukr a poté následuje propad cukru, který spouští dvouhodinový cyklus hladu. Ale to není všechno.

WGA je v podezření, že blokuje leptin, hormon sytosti, který dává mozku zprávu „přestaň jíst“, když je váš žaludek, například po dvou cestách k bufetovému stolu s neomezenou konzumací, plný. V přítomnosti WGA je tento signalizační systém zablokovaný, což značí, že můžete jíst i poté, co jste si naplnili břicho, a mění se též výběr jídla, kterým se chcete ještě nasytit – teď už pošilháváte po čokoládovém dortu, broskvovém koláči a tvarohovém dezertu na konci bufetového stolu. Připadají vám neodolatelné, třebaže vám zdravý rozum, vaše soudnost i všechny tělesné signály říkají – „máš dost“.

Aby to bylo ještě horší, vysoká hladina inzulínu v krvi, vyvolaná amylopektinem A, způsobuje přibývání břišního tuku, takže vaše břicho potom vypadá jako „vršek muffinu“ či „pneumatika“ a na zobrazovacích jednotkách, jako jsou CT skenery, je vidět útrobní tuk, jak v silné vrstvě obaluje břišní orgány. Tento břišní tuk je zánětlivý, takže vyhání hladiny inzulínu ještě výš. Inzulín způsobuje ukládání tuku a zabraňuje mobilizaci tuku pro výrobu energie. Jezte obiloviny a budete mít větší chuť na jídlo, což povede k vysoké hladině inzulínu, tvorbě břišního tuku a zvýšené zánětlivosti, která vám ještě zvedne krevní inzulín – a tak to jde pořád dokola jako v začarovaném kruhu, jenž je zárukou přibývání na váze. A celý proces je nastartován krásně vyhlížejícím borůvkovým muffinem nebo miskou bio ovesné kaše.

YVETTE, 50 let, profesorka historie, New Jersey

„To tloustnutí bylo vážně deprimující. Vždycky jsem bývala štíhlá. A najednou ze mě byl jiný člověk. Žádná z věcí, které jsem vytáhla ze svého šatníku, mi neseděla, mé vlastní tělo mi připadalo cizí. Poznala jsem, že lidé se po mně dívají a říkají si, co se to se mnou stalo. Bylo to hrozně ponižující a trapné. Mentálně jsem se necítila na to, abych podstoupila některou z tradičních diet, jako je Weight Watchers, program na snižování váhy. Náš společenský život se hodně točí kolem toho, že chodíme na jídlo s přáteli, taky ráda vařím a peču – a ničeho z toho se nechci vzdát. Co doopravdy chci, je být zase spokojená a zdravá a cítit se znovu ve své kůži.“

Jak se sami přesvědčíte, tyto jevy se promítají do komentářů účastnic naší detoxikační kúry, Rebeky, Alexandrie a Joan. Všechny tři, když ještě jedly obiloviny, sváděly přetěžký boj s neutuchající, nezastavitelnou, neukojitelnou chutí k jídlu a všem se mohutně ulevilo, když toto monstrum vykázaly ze svého života.

Právě z toho důvodu nazývám pšenici a její blízce příbuzné obiloviny perfektními chronickými jedy, ale také perfektními obezogeny: jsou to potraviny, které jsou skvěle stvořené k tomu, abyste po nich tloustli, hlavně v oblasti břicha, kterému říkám pšeničné panděro. Pokud jste se zoufale snažili zhubnout a nedařilo se, přestože jste dělali vše „správně“ a přitom jedli hodně „zdravých celozrnných obilovin“, teď už zajisté chápete, že jste se ve skutečnosti řídili programem na zvyšování váhy – jako přirovnání si představte odvykací program pro kuřáky, podle nějž by základem úspěchu bylo kouřit cigarety ještě víc. Pokud se vám zvětšil objem pasu a ručička na váze ukazuje stále výš, do toho se hromadí metabolické poruchy jako vysoký krevní cukr a vysoká hladina triglyceridů, zatímco vy se obviňujete ze slabošství, obžerství nebo lenosti, tak jste právě uspěli v tom, že necháváte perfektní obezogeny v pšenici a obilovinách konat svou špinavou práci.

Když pochopíte tyhle prosté pravdy, pochopíte také, proč vás jen naprosté vysazení pšenice a obilovin – bez váhání, bez kompromisů, bez srdceryvného loučení – konečně navede správným směrem, a vy tak opět získáte moc nad svou tělesnou váhou a zdravím. Nebyli jste slabí, nenasytní ani líní, jen jste krmili nenažrané monstrum stvořené konzumací obilovin.

Rovněž si vysvětlíme, proč bude po vysazení pšenice a obilovin důležité, abyste se nového životního stylu striktně drželi, jinak opět upadnete do jejich zhoubného vlivu spojeného s vyháněním apetýtu a váhy pořád nahoru. Jedna sušenka nebo preclík samozřejmě nezpůsobí váhový přírůstek 15 kilogramů, ale stačí jen jednou povolit uzdu a bác! – účinky pšenice se vrátí ve vší parádě a zas budete mlsní a nenajedení, zas budete mít zakalené myšlení a střeva na pochodu. Já sám tento efekt definuji slovy: „Snědl jsem jednu sušenku a přibral patnáct kilo.“ Psal jsem o tom ve své první knize

ELIZABETH, 48 let, obchodní konzultantka, New York

„Po většinu svého dospělého života jsem žila s nadváhou. Pravidelně jsem cvičila a řekla bych, že i po stránce kardiovaskulární jsem byla fit, ale pořád jsem měla něco mezi 18 až 36 kilogramy navíc. Pak přišel rok 2010 a mně ve dvaačtyřiceti zjistili rakovinu prsu. Bylo mi, jako kdybych schytala ránu do žaludku. Vůbec jsem neviděla, že se schyluje k něčemu takovému. Byla jsem moc ráda, že je má rakovina léčitelná, a nechala jsem si chirurgicky odstranit levý prs. O šest týdnů později jsem nastoupila chemoterapii. Chemo bylo strašné. Nemám slova pro to, abych popsala, jak příšerně se při tom cítíte. A jedním z dárečků, které mi po téhle léčbě zůstaly, byla chronická bolest kloubů a svalů; většinou jsem ji cítila v kolenou a nohách, ale někdy také v kyčlích a horních partiích zad.

Začala jsem hodně číst o dietách, které se týkaly vysazení obilovin, a velmi mě zaujala část o tom, že konzumace pšenice spouští autoimunitní nemoci. Čím víc jsem četla, tím víc jsem cítila, že chci vysadit pšenici, abych viděla, jestli se pak bolesti nezmírní.

Dřív jsem strašně MILOVALA procházky. Teď ujdu jen pár kilometrů a tak mě všechno rozbolí, že to za to prostě nestojí. Motivuje mě, že se stále mohu zlepšovat, dokazovat si, že se ve mně ukrývá sportovkyně, žena, která má svůj osud a své zdraví pod kontrolou a není vydaná napospas chronické bolesti svalů a kloubů. Když se řídím tímhle životním stylem, chronická bolest, kterou trpím, se opravdu trochu zmírní a to je pořád lepší než nic. Vytkla jsem si cíl: chci žít svůj život naplno, prokazovat svému tělu úctu tím, že pravidelně cvičím a jím jídla, která ho vyživují, a prostě se cítit dobře a prožít bezbolestně každý den.“

a viděl jsem to mnohokrát. Zkuste žít tři měsíce bez pšenice a obilovin, pak si dáte jednu sušenku nebo nechtěně přijdete do styku s moukou v omáčce či se strouhankou v sekané a znovu se u vás nastartuje chuť k jídlu, vůle vás opustí a najednou se nevejdete do svých oblíbených kalhot číslo 36. Za měsíc přiberete 5, 10 i 15 kilogramů, protože ztratíte kontrolu tváří v tvář všem těm škodlivým složkám v obilí. Může se dostavit deprese, mentální „mlha“, bolest kloubů a ke všemu ještě průjem. Jen si to užijte!

Právě proto vám o těchto účincích vyprávím – abyste si uvědomili, že tohle se může stát a stává se. Nedovolte, aby se to na cestě za bezpšeničným, kompletně obnoveným zdravím přihodilo právě vám.

JAK SI ZLEPŠIT ZDRAVÍ BEZPŠENIČNÝM ŽIVOTEM

Uvědomte si tyto základní pravdy o pšenici a obilovinách a váš život se zlepší v tolika ohledech a do takové míry, že byste to dřív nepokládali za možné. S ohledem na předchozí nezdary jste možná uvěřili třeba tomu, že se už nikdy nedostanete na váhu, kterou jste měli na střední škole, nebo že se nevejdete do šatů číslo 34 či přiléhavých džínsů. Myslíte si, že už nebudete mít ploché bříško, že se neobejdete bez předepsaných léků nebo že nemůžete prožít svůj den bez toho, abyste trpěli ztuhlostí a únavou. Součástí proměny v rámci našeho programu „Život bez pšenice: desetidenní bezobilný detox“ je začít znovu věřit, že těchto cílů můžete dosáhnout.

Neustále se ke mně dostávají příběhy o úspěších lidí, kteří shodili i 70 kilogramů a ohromná čísla (v našem číslování 40 a výše) šatů se jim podařilo stlačit zpět dolů (do velikosti 38); dozvídám se o těch, kteří přestali brát dlouhé seznamy předepsaných léků, znovu získali mladickou energii a teď slýchají poklony od svých přátel a členů rodiny, kteří jsou přesvědčeni, že buď objevili pramen mládí, nebo se podrobili velmi sofistikované plastické operaci, jež nezanechává žádné jizvy. Ano, zhubnutí a obnova vitality jsou báječné věci, ale nejúžasnější na tom všem je návrat ke zdraví. Žádný jiný životní styl nedokáže minimalizovat či dokonce úplně zvrátit stovky zdravotních komplikací, jako to umí náš desetidenní bezobilný detox.

Oněch prvních 10 dní představuje razantní start, abyste mohli dosáhnout všech přínosů tohoto životního stylu. Bude to samozřejmě vyžadovat delší období, máte-li srazit ohromující velikosti šatů, zhubnout o půl metráku nebo zvrátit složitější zdravotní problémy. Je však víc než pravděpodobné, že budete velmi intenzivně vnímat tu přívalovou vlnu změn, které se začnou odehrávat. A dočtete se o tom i v příbězích našich účastnic, o něž se podělily, když nastupovaly svoji cestu za uzdravením a zhubnutím – přečtete si o jejich vzestupech a pádech, učiněné tsunami tělesných změn.

Zhubnutí lze docílit omezením kalorií a zmenšením porcí jídel (i když je to bolestný proces, který vyžaduje kolosální vůli), počítáním „bodů“, krácením příjmu uhlohydrátů a dokonce i tuků (aspoň na začátku). Jenže tyhle snahy o zhubnutí dosahují pouze toho a ničeho jiného: zhubnutí – a často je doprovází spousta slz, pochybností, šílená chuť na jídlo, pocení, sebenenávist a pokušení. Zhubnutí může v omezené míře obnovit určité aspekty zdraví, ale určitě nezmění nezdravou střevní flóru ani neposkytne úlevu od bolestí kloubů nebo nutkavého vyprazdňování, natož aby zvrátilo zánětlivá, autoimunitní či neurologická onemocnění. Samotné zhubnutí se dá přirovnat k tomu, když začnete používat novou kosmetiku: možná vypadáte o něco lépe a nastavujete světu hezčí tvář, ale vaše vnitřní zdraví se díky novým očním stínům nebo odstínu rtěnky nezlepšilo ani o píď.

PHILIPPA, 40 let,administrativní pracovnice, Virginie

„V tom, jak jsem se cítila ve dvaceti a jak teď ve čtyřiceti, je dramatický rozdíl. Když si domyslím, jak mi asi bude v šedesáti, opravdu nevím, jestli budu ještě mít nějakou motivaci zůstávat na světě. Bolesti kloubů a vyčerpání by mohly být v šedesátce šílené. Musím vymyslet způsob, jak svůj zdravotní stav zlepšit.

Nechci jít do penze a cítit se strašně. Nechci nakupovat v nadměrných velikostech. Nechci se dalších deset let vyhýbat pohledu na rodinné fotografie proto, že se necítím ve své kůži. Dřív jsem bývala sebevědomá a průbojná. Teď držím klapačku, protože si připadám škaredá a slabá. Toužím hrát tenis a basketbal se svým dvanáctiletým synkem, a ne být v jednom kuse unavená. Proč mě ta kancelářská práce tak hrozně vyčerpává? Nepřipadá mi to normální!

Tohle pro sebe udělat MUSÍM.“

Pojďme se na to tedy podívat jinak: nepokládejme nadváhu čistě za pouhou nadváhu, ale za projev narušeného zdraví, vnější znamení toho, že je něco v nepořádku s našimi hormonálními a metabolickými signály. Jinak řečeno, pokud máte nadváhu, pohlížejte na ni stejně, jako byste pohlíželi na vysoký krevní cukr, vysoký krevní tlak, vysokou hladinu triglyceridů, zánět nebo lupus. Jsou to všechno abnormální zdravotní stavy. Zhubnutí není jen snížení tělesné hmotnosti – o to by vám jít nemělo. Kdyby to byla pravda, měl bych jednu ideální zdravotní strategii, a sice hladovění. Vaším cílem by mělo být zdraví; zhubnutí přijde samo, přirozeně, bez námahy, bez počítání kalorií, bez omezování porcí, bez redukování tuků. Budete zažívat nefalšovanou tělesnou proměnu od hlavy až k patě, uvnitř i navenek. Musíme si však ještě promluvit o uhlohydrátech, protože ty pronikly do moderních jídel v nebývalé míře díky pomýlenému nízkotučnému poselství, které teď výrobcům potravin diktuje, z čeho se mají skládat jejich produkty.

Někomu se může zdát, že vysazení všech pšeničných a obilných jídel je příliš náročný proces, ale dá se to zvládnout celkem snadno, jakmile si osvojíte pravidla a budete vědět, jak se máte pohybovat ve světě potravin. Tak jako alkoholik, který v úterý přestane pít deci a půl bourbonu denně, nebude ve čtvrtek (ba ani za rok) zdravý jako rybička, nemůžete čekat ani vy, že se vše vyřeší jako mávnutím kouzelného proutku s pšenicí a obilovinami. Musíte podniknout ještě další kroky, abyste vyléčili rány způsobené desetiletou, dvacetiletou, čtyřicetiletou nebo ještě delší konzumací pšenice a obilovin. Tyhle další kroky jsou nezbytným předpokladem pro vaše uzdravení, přeprogramování těla podle tohoto nového dietetického scénáře. Gastrointestinální, imunitní a metabolické zdraví vyžaduje zvlášť jemnou péči, a to i během našeho dynamického, deset dní trvajícího programu.

Někteří z vás budou možná chtít v co nejkratším čase maximálně zhubnout a zlepšit svůj zdravotní stav (samozřejmě za předpokladu, že budou postupovat bezpečně). Možná se vám vaše váha hodně vymkla z ruky během těch let, co jste užívali předepsané léky na nejrůznější problémy, a přitom vás ani ve snu nenapadlo, že vaše vláknité snídaňové cereálie nebo lék na vysoký tlak či alergii patří mezi pachatele, kteří způsobují tloustnutí.

Když si uvědomíte, že za celou škálou zdravotních komplikací vězí prosté volby potravin, možná teď získáte motivaci či dokonce nadšení, abyste tuto zdravotní katastrofu co možná nejdříve zvrátili. Snažme se však uvažovat reálně. Potřebujete-li shodit dejme tomu 70 kilogramů, nestane se to za 10 dní. Ovšem zdravotní přínosy, které se během těchto úvodních deseti dní nastartují, i kdybyste neshodili víc než dvě a půl kila, budou rozhodující jako odrazový můstek pro další úspěchy v budoucnu. Pamatujte, jde vám přece o obnovu zdraví, ne jen zdravé tělesné hmotnosti.

NAVOŇTE SE SVÝM NEJLEPŠÍM PARFÉMEM, ZAPALTE SVÍČKY…

Tak dobře, tahle motivační průprava by už mohla stačit. Pojďme nyní rovnou k věci.

Ale dříve než uvedeme do chodu nejhlubší změny ve vašem životě, rád bych přednesl ještě jednu poslední prosbu. Program „Život bez pšenice: desetidenní bezobilný detox“ je v rozporu se stávající dietetickou „moudrostí“ a přinutí vás odhodit většinu představ o zdraví a výživě, kterým jste možná věřili delší část svého života. To znamená, že uděláte nejlíp, když začnete s čistým štítem, osvobození od desetiletí dezinformací a marketingových kampaní. Žádám vás, abyste otevřeli svoji mysl možnosti, že celosvětová epidemie obezity není způsobena novými a hojně rozšířenými extrémy v naší lidské nenasytnosti a lenosti, že vzestup cukrovky by neměl být dáván za vinu lidské slabosti, že explozi autoimunitních chorob nelze odbývat jako dědičnou záležitost, takzvaný „špatný genetický list“, a že proces detoxikace by neměl obnášet konzumaci šťáv s kouzelnými vlastnostmi nebo zavádění trubiček na choulostivá místa. Buďte prostě otevření možnosti, že skutečné odpovědi leží jinde, a získáte sílu, abyste se z řešení mohli skutečně těšit.

Jelikož je v našem zájmu, abyste svých cílů dosáhli rychlým a efektivním způsobem, nebudu se už zaobírat vědou nebo hloubat nad tím, jak a proč tenhle životní styl dosahuje tolika cílů, které vám až doteď neustále unikaly. Ve zbytku knihy se budeme zabývat praktickými kroky, abyste s jejich pomocí mohli naplňovat své záměry v oblasti zdraví a váhy co možná nejrychleji, nejsnadněji a nejúčinněji.

Život bez pšenice: 10denní detox je nekompromisní praktická kniha bez romantických vsuvek, ultra rychlý start na nové dráze, kde se od základu změní váš život a stravovací návyky. Nezaobírá se detaily, proč tomu tak je, a pokud byste je přece jenom chtěli znát, naleznete je v mých předchozích knihách o životě bez pšenice. Připravte se na to, že si brzy utáhnete opasek a znovu objevíte, co jsou to volně pohyblivé klouby a normální střevní pochody a co to znamená mít jasnou hlavu a sršet energií, zatímco si budete pochutnávat na jídlech, jaká jste nikdy předtím nejedli.

KAPITOLA 2

VAŠICH 10 DNÍ ZAČÍNÁ PRÁVĚ TEĎ

Vaše desetidenní odpočítávání před vstupem do nového života, který je dramaticky jiný, začíná nyní.

Posaďte se, chyťte se madla a připoutejte se: zažijete jízdu svého života. Bude to divoký průlet pásmem emočních a fyzických turbulencí, i s užaslými výkřiky, zvedáním žaludku a okamžiky paniky. A až tahle jízda skončí, ocitnete se na místě, kde jste pravděpodobně nikdy předtím nebyli – ve světě zdraví, menších velikostí oblečení, báječných pocitů a závistivých pohledů, které na vás budou vrhat zmatení a frustrovaní jedlíci obilovin, ale také uznalých pohledů ze strany vašeho partnera či partnerky. Tohle je vaše jízdenka do nového světa.

Teď už vám to může znít jako zprofanovaná a hodně zveličená předpověď, když řeknu, že vám program desetidenního bezobilného detoxu změní život, ale ubezpečuji vás, že se to fakt stane. Představte si, že byste přežili muka dospívání bez akné a společenských trapasů, nebo odchovali děti bez plenek a bezesných nocí – tak to bude převratné. Prorokuji vám tak dramatické změny, že nebudete chápat, jak jste to dřív jen mohli vydržet, než jste objevili tyhle odpovědi na vaše zoufalé snahy o zhubnutí a uzdravení.

Možná že dospějete až k tomu, že svůj život budete dělit na období „před detoxem“ a „po detoxu“. Ti z vás, kteří proces nastupují se zdravotním problémem (nebo třeba i pěti), mohou obvykle očekávat dramatické zlepšení po stránce zdraví a celkové pohody. Už během prvního týdne můžou zmizet kloubní bolesti v prstech na rukou a v zápěstích stejně jako kyselý reflux, zarudlost a vyrážka v obličeji či nutkavé pohyby střev. V průběhu druhého týdne a dále vám přibudou síly, břicho se viditelně smrskne a může začít ustupovat bolest ve větších kloubech, jako jsou kolena a kyčle. Není neobvyklé, že zdraví se zlepší na tak široké frontě, že člověk pak nestačí omezovat nebo vysazovat předepsané léky. Hlavně lidé s hypertenzí nebo cukrovkou běžně zažívají výrazný pokles krevního tlaku a krevního cukru v rozmezí několika dní, takže je pak nutné stejně rychle zredukovat příjem léků (o tom si povíme později).

Možná zjistíte, že vám pomáhá si své zkušenosti s detoxikací zapisovat, později byste si třeba mohli vést i dlouhodobý „bezobilný deník“. Deník, který mapuje zdravotní a životní změny, jimiž procházíte, vám může být nápomocný v budoucnu, kdy si možná začnete říkat: „Můj život před bezpšeničným detoxem nebyl až tak špatný,“ nebo až vyblednou vzpomínky na vaše soužení s břichem naplněným obilovinami (jak to vzpomínky dělávají), případně až vás přátelé budou chtít přesvědčit, že se máte vrátit na „temnou obilnou stranu“. V takových chvílích se vraťte k zaznamenaným popisům změn, které jste prodělali, k abstinenčním příznakům a zdravotním proměnám, z nichž jste se radovali, přečtěte si, oč lépe jste se cítili – díky tomu si uvědomíte, že jste vskutku prodělali dramatické změny a že vracet se zpátky je opravdu hodně špatný nápad. Ještě lepší by bylo pořídit pár selfies „před“ nebo najít nějaké fotky z nedávné doby, abyste je pak mohli porovnat se snímky „po“. Dovoluji si předpovědět, že tenhle obrazový záznam změn, které budete prodělávat, vás ohromí svým příkrým kontrastem. Zaměřte se také na fotografie svého obličeje, protože ty budou nejvíc vypovídat o změnách, jimiž projdete.

Dokonce i lidé, kteří se na začátku cítí dobře a chtějí shodit jen pár kilo, nám po úvodním detoxu hlásí, že se cítí ještě lépe a že problémy, které akceptovali jako součást svého života – vyrážky, bolesti v nohách nebo rozplizlé myšlení –, najednou zmizely. „Nevěděl jsem, že mi není až tak dobře,“ říkají potom, „ale teď se vážně cítím líp než za posledních dvacet let.“ Kromě toho, že si připadají o dvacet let mladší, mnozí tak i vypadají: jako by jim někdo smáznul dvacet let.

Ale nebudu vás balamutit: mnoha lidem se stává, že než se věci zlepší, často se dočasně zhorší. Prvních několik dní detoxikace může být pěkně bouřlivých, plných emocionálních výkyvů a nepříjemných zkušeností. Uvidíte, že se to odrazilo i v zážitcích našich účastnic, například Jennifer, která si protrpěla týden ve znamení ochromující únavy a bolehlavu, než se to začalo zlepšovat. Občas někdo zažije přechodné zhoršení chronické kloubní bolesti nebo migrénové bolesti hlavy. Je téměř jisté, že tahle detoxikace naruší váš každodenní život: budete možná déle spát, nádobí a špinavé prádlo se budou hromadit, rodina si bude stěžovat na vaši evidentní malátnost.

Většina těchto věcí je výsledkem přerušení přísunu specifických, jen částečně stravitelných bílkovin v obilovinách (gliadin v pšenici, sekalin v žitu, hordein v ječmeni, zein v kukuřici), z nichž vznikají opiáty, které vzbuzují chuť k jídlu. Ano: zákonů dbalí otcové a matky, kteří chodí na rodičovská sdružení, ženy v domácnosti, učitelé, učitelky a obchodníci, všichni tito lidé, kteří konzumují obiloviny, jsou závislí na opiátech. To vrhá úplně jiné světlo na snídaňové cereálie s názvy jako Krave a Freakies, viďte? Když přerušíte přísun obilovin do své každodenní stravy, zastavíte přísun opiátů a výsledkem může být tzv. abstinenční syndrom vysazení opiátů. Bohužel pro lidi, kteří ho zažijí, neexistuje způsob, jak tento fenomén obejít. Existují způsoby, jak zmíněný proces zmírnit, o těch si také něco povíme, ale pokud je vaším údělem ho zažít, musíte jím projít, abyste se osvobodili od účinků opiátů obilného původu, které držely v zajetí vaši mysl a vyháněly do výšin váš apetýt. Berte to jako nutný krok pro obnovu zdraví, stejně jako toxikoman si musí přestat píchat nebo šňupat drogu a vydržet abstinenční proces, aby jeho život mohl začít nanovo.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Život bez pšenice: 10denní detox.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.