Kdy se stane zázrak?

Hurá! Konečně prázdniny! Ti nejrychlejší už se hrnou ze třídy ven. Jenom Linda si jak zpomalený film uložila vysvědčení do batohu a nerozhodně se loudá ven. Vypadá to, že je jediná, která se netěší. Přinejmenším se netěší tak jako ostatní.

Nina se k ní otočila. „Kam vlastně jedeš?“

Tahle otázka Lindě chyběla.

„Povídej!“ Nina celá září. „My jedeme do Itálie! A ty?“

„Ty se máš,“ vzdychla Linda. „My ještě nevíme.“

Neměla tak úplně pravdu. Už dlouho věděla, že budou s maminkou o prázdninách doma. Maminka bude pracovat. A Linda? Určitě se bude příšerně nudit – jako každý rok.

Linda domů nespěchala. Pomalu se loudala dlouhou ulicí. Proč má máma takové divné povolání? pomyslela si a kopala po chodníku kamínek. Maminka je sochařka. Celý den tesá do kamenů, aby vytvořila umělecká díla. Potřebuje na to celé měsíce. Dejme tomu, že jsou pak i hezká, uznává Linda. Jenže ostatním to tak zřejmě nepřipadá. Jinak by maminka určitě nějaká už prodala a mohly by konečně jet na dovolenou. Nejlépe strávit prázdniny na jízdárně, kde jsou poníci! Linda sní celé roky o tom, že se naučí jezdit na ponících. Zatím to ale ještě nevyšlo. A nevyjde to zřejmě ani za sto let, pokud se nestane nějaký zázrak. Linda vzdychla. Jenže kdy se, prosím pěkně, stal nějaký zázrak?

„Cože? Ty už jsi doma?“ Maminka si udiveně zvedla pracovní brýle a podívala se na hodinky.

To je pěkné přivítání!

„Dneska je poslední školní den,“ připomenula jí Linda.

„Ach ano, správně!“ Maminka na to opravdu zapomněla.

Podívala se ještě jednou na svoji sochu a pak slezla ze schůdků.

Dole Lindu objala. „Užij si krásné prázdniny!“ popřála jí maminka.

„Děkuju,“ zamumlala Linda do maminčina pláště.

„Určitě jste dostali vysvědčení,“ uvědomila si maminka. „Tak se pochlub!“

Nemohla na to raději zapomenout? Linda vzdychla a vytáhla vysvědčení z batohu. Není úplně špatné, úplně dobré ovšem také ne.

„Z výtvarné výchovy máš jedničku! Je vidět, že jsi moje dcera!“ radovala se maminka a úplně přehlédla čtyřku z matematiky.

Maminka vyklouzla z pracovního pláště a vzala si peněženku. „Pojď, to musíme oslavit!“

Vypravily se do cukrárny. Linda seděla rozzářená u obrovského poháru s čokoládovou a oříškovou zmrzlinou. Nestávalo se často, že by maminka přerušila práci, aby s Lindou něco podnikla.

„Nemohly bychom o prázdninách někam odjet?“ zeptala se opatrně Linda a nechala si zmrzlinu rozpouštět na jazyku. „Alespoň na pár dnů?“

„Na pár dnů?“ protáhla maminka. „A kam?“

„Někam do jezdecké stáje!“ vyhrkla Linda bez přemýšlení.

„Ach, Lindo,“ vzdychla maminka, „vždyť už jsem ti snad tisíckrát vysvětlovala, že na to nemáme peníze. Jsem ráda, když každý měsíc nějak vyjdeme.“

„Tak alespoň pár hodin jízdy na koni,“ žadonila Linda.

Maminka zavrtěla hlavou. „Výuka jízdy na koni je příliš drahá.“

Najednou vypadala unaveně.

Sakra! pomyslela si Linda. Neměla se ptát. Chtěly s maminkou slavit – a teď jsou obě smutné.

„To nevadí,“ řekla Linda a statečně se usmála. „I tak to budou krásné prázdniny.“

Maminka se na ni podívala. „Ano, jistě,“ hlesla tiše a pohladila Lindu po ruce.

Když se vrátily domů, otevřela maminka poštovní schránku. Ležela tam sněhobílá obálka.

„Od právníka?“ zbledla maminka.

„Neprovedla jsi nic, že ne, Lindo?“

„Já?“ vyjekla Linda vyděšeně. „O ničem nevím.“

Maminka roztrhla obálku a spěšně četla dopis. Potom ještě jednou a nakonec potřetí.

„To… to není možné,“ zajíkala se a musela se posadit.

„Co se stalo?“ zeptal

…

Toto je pouze náhled elektronické knihy. Zakoupení její plné verze je možné v elektronickém obchodě společnosti eReading .

Julia Boehme se narodila v roce 1966 v Brémách. Studovala literární a hudební vědu a pak pracovala jako redaktorka v redakci televizních pořadů pro děti. Jednoho dne si vzpomněla, že jako dítě chtěla být spisovatelkou. Jak na to mohla zapomenout? Hned se rozhodla začít psát. Od té doby píše jednu dětskou knihu za druhou.

Lisa Althaus se narodila v Rakousku. Studovala na univerzitě užitého umění ve Vídni a na akademii výtvarného umění v Mnichově. Od roku 1981 ilustruje dětské knihy. Po více než 20 letech v Mnichově žije nyní se svojí rodinou ve starém domě v Bergenu a pracuje jako nezávislá umělkyně a ilustrátorka.

Julia Boehmeová

Leo & Luky – Nejlepší kamarádi

Poprvé vydalo v roce 2012 nakladatelství Loewe Verlag

© 2012 Loewe Verlag GmbH, Bindlach

Lic.: Agentur Dr. Ivana Beil, Schollstr. 1, D-69469 Weinheim

Umschlag- und Innenillustration: Lisa Althaus

Umschlaggestaltung: Christian Keller

ISBN 978-3-7855-7339-6

Z německého originálu Leo & Lolli – Ein Pony braucht Freunde!

přeložila Blanka Mizerová.

Redakční úprava Marie Kejvalová

Odpovědná redaktorka Jitka Pastýříková

Technická redaktorka Lucie Mikešová

Vydalo nakladatelství Fragment ve společnosti Albatros Media a. s.

se sídlem Na Pankráci 30, Praha 4, číslo publikace 24 291

E-book konverzi provedlo Grafické a DTP studio Fragment

České vydání © Albatros Media a. s., 2016

Translation © Blanka Mizerová, 2016

E-book konverze © Grafické a DTP studio Fragment, 2016

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována bez písemného souhlasu majitelů práv.

www.fragment.cz

www.albatrosmedia.cz

ISBN tištěné verze 978-80-253-2878-1 (1. vydání, 2016)
ISBN e-knihy 978-80-253-2939-9 (1. zveřejnění, 2016)

Kompletní nabídku titulů naleznete na

www.albatrosmedia.cz