Copyright © Jiří Janda

ISBN 978-80-260-3716-3

Mojí nejskvělejší manželce Lucii

a všem mým studentům

PŘEDMLUVA

Tato kniha je určena všem, kteří se i přes opakovanou snahu stále sami nazývají “věčnými začátečníky”. Má dlouholetá praxe mě naučila, že jazyk se může naučit každý. Pokud jste se naučili jeden, pak není problém se naučit druhý, třetí nebo klidně i desátý. Problém spočívá v tom, jak toho dosáhnout. Styl vyučování, memorování, logika - na tom všem záleží. Jedna z věcí, kterou moderní učebnice často opomíjejí, je samotná logika jazyka a jeho používání. Spousta studentů, ať už začátečníků či pokročilých, mladých či starších, ti všichni dříve nebo později narazí při studiu na látku, která jim není úplně jasná a jež potřebuje jasné vysvětlení. Pokud ji nepochopí, většinou nejsou schopni daný gramatický jev používat, či ho používat správně. To často vede k frustraci a následně i k samotnému ukončení studia jako takového.

A to je VELKÁ ŠKODA.

V drtivé většině případů není “chyba” na straně studenta, ale na straně vyučujícího či učebního materiálu samotného. V případě vyučujících je často látka vysvětlována špatně, nebo vůbec (to samozřejmě neplatí vždy - existuje mnoho lektorů, kteří své práci opravdu rozumí) a spousta z nich má za to, že umět dobře Anglický jazyk automaticky znamená být schopen dobře Anglický jazyk vyučovat. Bohužel to tak vůbec neplatí. Učit a vyučovat a to téměř cokoliv, neznamená jen v daném předmětu excelovat, ale i mít určité sociální cítění, být schopen se vžít do role studenta, chápat jeho námitky a pochybnosti a zajímat se o daný předmět i z jiných pohledů a svým zájmem inspirovat ostatní.

Tato řada minilekcí si dává za cíl takovou inspiraci vyvolat. Každá minilekce se zabývá jedním tématem a ten se v co nejstručnější, ale zároveň pochopitelné formě snaží vysvětlit. Při koncepci této minilekce jsem se snažil být maximálně stručný - v co nejmenším prostoru a co nejjednodušeji vysvětlit některé ze “záludností” Anglické gramatiky. Každé slovo má svůj příběh a pokud ten příběh budeme znát a chápat, bude nám i Angličtina bližší. Já pevně doufám, že i mě se podaří Vám Angličtinu přiblížit tak, abyste byli schopni jednotlivé jevy chápat a tím se zbavili strachu je používat. A proto “Keep Calm and Speak!”

...a ještě malý dodatek pro češtináře - všude píši názvy jazyků s velkým písmenem na začátku. Je to proto, že si jak Angličtiny, tak Češtiny (a jakéhokoliv jiného jazyka) nesmírně vážím a mám za to, že si to velké písmeno na začátku zaslouží. I když tím popíchnu nejednoho češtináře.

CO JE TO KONDICIONÁL A PROČ JE V ANGLIČTINĚ POTŘEBA

Kondicionálem označujeme obyčejné podmínkové věty, které většinou mají dvě části. Samotnou podmínku a následek, způsobený tím jestli se podmínka splní či nikoliv. Tak například jedna taková věta může znít:

“Kdybych se učil, zkoušku bych udělal.”

nebo

„Když všechno dobře dopadne, budeme mít doma nové auto“

Prostě jakákoliv věta, která něco podmiňuje - dává si podmínku. Tak jako v Češtině.

Na začátku věty většinou používáme slovo “kdyby” nebo můžeme větu maličko změnit a nahradit slovo „když“ jiným slovem - třeba „jakmile“ - a pak ta věta bude znít takto:

„Jakmile všechno dopadne, budeme mít doma nové auto.“

Všimněte si jednoho téměř nepozorovatelného rozdílu. V první větě jsme použili slovo „když“, čímž jsme vyjádřili možnost, která se stát může, ale nemusí. Za to ve druhé větě, při použití slova „jakmile“ jsme s možností toho, že to nedopadne nepočítáme, ale vyjadřujeme to, že se událost spíše stane a my už jen čekáme na to, až to tak bude.

Velmi podobné to je u podmínkových vět, ve kterých se zmiňujeme o přítomnosti nebo o minulosti. Jenom to trochu pozměníme:

Naši větu můžeme vyjádřit i tak, že řekneme:

„Kdyby všechno dopadlo, měli bychom doma nové auto.“

To mluvíme o přítomnosti, respektive se zmiňujeme co by (nyní) bylo, kdyby se (v minulosti) něco událo.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Keep Calm and Speak! Kondicionály.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.