Začátky slok

prožívat češství

mně je však známo

mohli bychom se modlit

ukážu vám

vystoupáme na ochoz

odtamtud už lze

nedaleko odtud

jako bys o tom

Josef II. byl osvícenec

nepochybně cestou

suň se prosím

zamiřme konečně

podívej se jen nakrátko

už mnohokrát

na jedné renesanční mapě

přestaň už pociťovat

chceš tedy nakonec

staneš na jednom z náměstí

co jiného se smí

chtěl sis prý

ovšemže drsná

APPENDIX

bylo by zajisté možné

stojíš na Veligradě

hlavním městem Moravy

sloupy všech

v nejsevernějším cípu

na dědinách

mou oblíbenou četbou

Jakub Žytek

Bohémie

Praha,V letu 2013

Vydání druhé, elektronické první

ISBN 978-80-87791-00-4 (PDF)

ISBN 978-80-87791-01-1 (ePub)

ISBN 978-80-87791-02-8 (mobi)

Jakub Žytek, 2009

Štefan Švec, 2013

První, tištěné vydání tohoto textu si lze objednat na adrese zyto@email.cz

prožívat češství

znamená náležet pradávné Bohémii

a dlít v podivném Česku

patřit zemi a na zem, v níž je vše jiné

než by mělo být

a než se býti zdá

zřít všechny věky, které se táhnou

mezi Bohémiemi

tkvět v oprátce času střední Evropy

v krajině přiškrcené kostnatým pařátem věčnosti

s trvalou strangulační rýhou na hrdle

(Šumava, Krušné hory, Krkonoše atd.)

a zároveň si být toho všeho dobře, předobře vědom

přebývat tam, kde se vždy, když se začne něco dařit

to zásadní a důležité posere

kde cokoliv přeroste lemy

tohoto meteorického kráteru

je strženo zpět na jeho dno, nebo vyvrženo ven

protože rušilo

řád

už jste se rozhodla?

mně je však známo, proč je tomu tak:

když byl císař Rudolf II. zbaven trůnu

a opouštěl Prahu, již učinil

Římem za Alpami

proklel zhrzený habsburský stařec to město

i s přilehlou zemí

per saecula saeculorum

a tak se holt

nedá nic dělat

jen jeho praprapotomek Otto

s obstarožními brýlemi

a s týmiž rysy tváře

(v nichž lze zřít kamenné zdi hradu Habsburg)

může vzít onu kletbu zpět —

ale ten to neví

Rudolf mu to nikdy neřekl

a až umře

bude vymalováno

jistěže

mohli bychom se modlit

a prosit za odpuštění

jenže tady jste v Čechách

a těm je dnes Bůh vzdálen tak

jako pták kiwi na Novém Zélandě

a navíc stejně

se mi zdá, že Bůh je poslední dobou

již značně nedoslýchavý

(můžeme se ale divit, při jeho věku?)

takže i kdyby se v české zemi

vznesly k nebesům šeptavé hlasy,

doletí jen ke křídlům andělů

kteří lidskému jazyku nerozumějí

a zaplaší ty hlasy

mávnutím perutí

aby nerušily Boha

(co se týče sboru světců

tak s tím bych už taky moc nepočítal).

budeme se tedy procházet?

ukážu vám

nejslavnější české hory

Blaník hlavně teda

a taky Říp

bude to krásná procházka

v Blaníku přebývá

kníže Václav se svým rytířstvem

vyčkává

až bude zemi nejhůř

aby se směl vyřítit ven

a všechny, úplně všechny je vyhnal —

postavy stínové spící snové

nejsou v oné zemi ničím neobvyklým

a nemůžeš se tedy divit

hoste

že se s nimi tak často setkáváš

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Bohémie.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.