PŘEHLED JUDIKATURY

Soudní ochrana člena spolku, církve a politické strany

PŘEHLED JUDIKATURY

Soudní ochrana člena spolku, církve a politické strany

Sestavili

Ludvík David

Jana Bílková

Martina Podivínová

Vzor citace: David, L.; Bílková, J.; Podivínová, M. Přehled judikatury. Soudní ochrana člena spolku, církve a politické strany. Praha : Wolters Kluwer ČR, a. s., 2011, s. 164.

Právní stav citované judikatury byl uzavřen k 1. 11. 2011.

© Wolters Kluwer ČR, a. s., 2011

ISBN: 978-80-7357-715-5

PŘEHLED JUDIKATURY

Soudní ochrana člena spolku, církve a politické strany

Předmluva

ČÁST PRVNÍ

SOUDNÍ OCHRANA ČLENA OBČANSKÉHO SDRUŽENÍ

I. Pravomoc soudu a funkční příslušnost

Úvod

1. Rozhodnutí sportovního svazu o právu klubu startovat v soutěži a jeho soudní přezkum

2. Návrh člena mysliveckého sdružení na soudní přezkoumání rozhodnutí orgánu sdružení – k funkční příslušnosti

3. Pravomoc obecného soudu – ústavněprávní pohled

4. Upřesnění funkční příslušnosti při soudní ochraně člena občanského sdružení

5. Přípustnost odvolání proti rozhodnutí soudu prvního stupně o žalobě člena občanského sdružení

6. Procesní režim řízení o určovací žalobě člena sdružení

II. Obecně k občanským sdružením a členství v nich

Úvod

7. Odlišení profesní komory od občanského sdružení

8. Srovnání sdružení podle § 829 obč. zák. a občanského sdružení podle zákona č. 83/1990 Sb., o sdružování občanů. Nárok na výplatu vypořádacího podílu z majetku občanského sdružení

9. Vznik občanského sdružení a jeho zápis do rejstříku. Způsobilost být účastníkem soudního řízení. Zánik sdružení a jeho výmaz z rejstříku

10. Aktivní věcná legitimace člena občanského sdružení k podání žaloby proti zájmovému sdružení právnických osob, jehož je občanské sdružení členem

11. Aktivní legitimace organizační jednotky sdružení k obraně proti rozhodnutí orgánu sdružení podle ustanovení § 15 odst. 1 zákona č. 83/1990 Sb.

12. Vyloučení člena z občanského sdružení bez uvedení důvodu

III. Rozsah a meze soudní ochrany člena sdružení

Úvod

13. Rozšíření žalobních petitů nad rámec § 15 odst. 1 zákona č. 83/1990 Sb. Kritéria pro oprávněné podání jiné žaloby

14. Rozhodování disciplinárních orgánů občanského sdružení a přístup soudu k jeho přezkoumání (zdrženlivost)

15. Oprávnění soudu posuzovat takové interní předpisy občanského sdružení, které provádějí, resp. konkretizují obsah jeho stanov. Soudní přezkoumání disciplinárního postihu za opuštění hrací plochy družstvem v průběhu fotbalového utkání

16. Právo na soudní (petitorní) ochranu člena občanského sdružení v ústavněprávní rovině. Možnost podání žaloby na určení členství

17. Přípustnost žaloby o určení členství ve sdružení. Okolnosti projevu vůle zmocněné osoby, má-li tento projev směřovat k zániku členství

18. Pokyny soudu k posouzení otázky, zda (za jakých podmínek) může být rozhodnutí orgánu sportovního svazu o schválení přestupu hráče oprávněným předmětem soudního přezkumu

19. Pojem rozhodnutí orgánu občanského sdružení ve smyslu § 15 odst. 1 zákona č. 83/1990 Sb. – využití metody zdrženlivé interpretace při posuzování zásahu do práva člena občanského sdružení a oprávněnosti jeho žaloby

20. Výrazná intenzita zásahu spolkového rozhodnutí do práv člena občanského sdružení jakožto nutný předpoklad oprávněnosti jeho žalobního návrhu podle § 15 odst. 1 zákona č. 83/1990 Sb.

21. Aktivní legitimace k podání žaloby podle § 15 odst. 1 zákona č. 83/1990 Sb.

IV. Rozhodování orgánu občanského sdružení (zejména zastupitelského)

Úvod

22. Formální náležitosti rozhodnutí o vyloučení člena sdružení (popis důvodu, podpisy). Určení rozporu rozhodnutí orgánu sdružení se stanovami, je-li založen (konkrétněji) na porušení jednacího řádu

23. Potenciální nulita rozhodnutí členské schůze občanského sdružení. Problém existence dvou navzájem si konkurujících členských schůzí

24. Podstatnost vady usnesení valné hromady občanského sdružení (vzniklé při hlasování) z hlediska případné neplatnosti tohoto usnesení. Účast členů sdružení s právem hlasovat a členů bez hlasovacího práva

25. Postup při neexistenci orgánu oprávněného svolat členskou schůzi po uplynutí jejího volebního období. Analogická aplikace ustanovení § 129 obch. zák. o svolání a programu valné hromady společnosti s ručením omezeným

26. Svolání valné hromady občanského sdružení

27. Informovanost účastníků valné hromady občanského sdružení o předmětu hlasování

V. Myslivecká sdružení

Úvod

28. Přijetí za člena mysliveckého sdružení a vlastnictví (nájem) honebního pozemku. Výkon práva myslivosti

29. Posouzení významu neúčasti člena mysliveckého sdružení na platnost usnesení jeho valné hromady (při splnění ostatních procedurálních podmínek)

30. Způsob oznámení o konání valné hromady mysliveckého sdružení – konkurence úpravy ve stanovách a rozhodnutí valné hromady o téže otázce

31. Oprávněnost náhrady za užívání honebního pozemku honebním společenstvem, která náleží vlastníku po ukončení členství (ač nedal souhlas k dalšímu užívání)

32. Přednost přijetí vlastníka pozemku sdruženého do honitby za člena mysliveckého sdružení. Vztah příslušných ustanovení zákona o myslivosti a stanov mysliveckého sdružení

33. Varianty oprávnění svolat valnou hromadu honebního společenstva

34. Výklad rozhodnutí orgánu mysliveckého sdružení

35. Postup při transformaci honebního společenstva podle zákona č. 449/2001 Sb.

36. Valná hromadá honebního společenstva a náležiti spojené s jejím svoláním

37. Subjektivní lhůta pro podání žaloby na neplatnost rozhodnutí valné hromady podle § 22 odst. 8 zákona č. 449/2001 Sb.

VI. Vypořádání, majetkové otázky

Úvod

38. Zánik organizační složky občanského sdružení a zejména její majetkové vypořádání z hlediska časové souslednosti

39. Právní subjektivita základních organizací odborového svazu. Oprávnění stanov svazu omezit jejich dispozici s vlastním majetkem

40. Právní subjektivita základních odborových organizací, které se sdružily do odborového svazu

41. Žaloba odborového svazu o vydání účetních dokladů proti (nástupnické) základní organizaci. Rozdělení důkazního břemene o držbě účetních dokladů

42. Právo základní organizace jako člena odborového svazu z něho vystoupit a majetkové důsledky. Absence tohoto práva ve stanovách odborového svazu

43. Vztah žaloby na plnění a žaloby podle § 15 odst. 1 zákona č. 83/1990 Sb.

44. Právní úprava práva na sdružování. Vypořádání mezi unií odborových svazů a jejím bývalým členem

ČÁST DRUHÁ

SOUDNÍ OCHRANA VE VNITŘNÍCH VĚCECH CÍRKVÍ A NÁBOŽENSKÝCH SPOLEČNOSTÍ

Úvod

45. Výklad Ústavního soudu k obsahu náboženské svobody. Návrh na zrušení zákona č. 3/2002 Sb., o církvích a náboženských společnostech, resp. na zrušení některých jeho ustanovení

46. Pravomoc obecných soudů rozhodovat o majetkových nárocích duchovních ve věcech jejich služebního poměru

47. Služební poměr duchovního. Rozhodování o věcech služebního poměru duchovních k církvi či náboženské společnosti

48. Pravomoc soudu k projednání žaloby o určení, že služební poměr duchovního trvá

49. Pravomoc soudu v řízení o neplatnost rozvázání služebního poměru duchovního k církvi nebo náboženské společnosti

50. Pravomoc soudu ve věcech o určení neplatnosti konání či rozhodnutí zastupitelského orgánu náboženské společnosti

51. Žaloba o určení dalšího trvání služebního poměru duchovního

ČÁST TŘETÍ

SOUDNÍ OCHRANA ČLENA POLITICKÉ STRANY

Úvod

52. Hranice přezkumu rozhodnutí orgánu politické strany

Vybrané texty právních předpisů

VYBRANÉ TEXTY PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ

Listina základních práv a svobod

(usnesení předsednictva České národní rady č. 2/1993 Sb., o vyhlášení Listiny základních práv a svobod jako součásti ústavního pořádku České republiky)

Čl. 16

(1) Každý má právo svobodně projevovat své náboženství nebo víru buď sám nebo společně s jinými, soukromě nebo veřejně, bohoslužbou, vyučováním, náboženskými úkony nebo zachováváním obřadu.

(2) Církve a náboženské společnosti spravují své záležitosti, zejména ustavují své orgány, ustanovují své duchovní a zřizují řeholní a jiné církevní instituce nezávisle na státních orgánech.

(3) Zákon stanoví podmínky vyučování náboženství na státních školách.

(4) Výkon těchto práv může být omezen zákonem, jde-li o opatření v demokratické společnosti nezbytná pro ochranu veřejné bezpečnosti a pořádku, zdraví a mravnosti nebo práv a svobod druhých.

Čl. 20

(1) Právo svobodně se sdružovat je zaručeno. Každý má právo spolu s jinými se sdružovat ve spolcích, společnostech a jiných sdruženích.

(2) Občané mají právo zakládat též politické strany a politická hnutí a sdružovat se v nich.

(3) Výkon těchto práv lze omezit jen v případech stanovených zákonem, jestliže to je v demokratické společnosti nezbytné pro bezpečnost státu, ochranu veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku, předcházení trestným činům nebo pro ochranu práv a svobod druhých.

(4) Politické strany a politická hnutí, jakož i jiná sdružení jsou odděleny od státu.

Čl. 22

Zákonná úprava všech politických práv a svobod a její výklad a používání musí umožňovat a ochraňovat svobodnou soutěž politických sil v demokratické společnosti.

Právo na soudní a jinou právní ochranu

Čl. 36

(1) Každý se může domáhat stanoveným postupem svého práva u nezávislého a nestranného soudu a ve stanovených případech u jiného orgánu.

(2) Kdo tvrdí, že byl na svých právech zkrácen rozhodnutím orgánu veřejné správy, může se obrátit na soud, aby přezkoumal zákonnost takového rozhodnutí, nestanoví-li zákon jinak. Z pravomoci soudu však nesmí být vyloučeno přezkoumávání rozhodnutí týkajících se základních práv a svobod podle Listiny.

(3) Každý má právo na náhradu škody způsobené mu nezákonným rozhodnutím soudu, jiného státního orgánu či orgánu veřejné správy nebo nesprávným úředním postupem.

(4) Podmínky a podrobnosti upravuje zákon.

Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod

(č. 209/1992 Sb.)

Čl. 6

Právo na spravedlivý proces

1. Každý má právo na to, aby jeho záležitost byla spravedlivě, veřejně a v přiměřené lhůtě projednána nezávislým a nestranným soudem, zřízeným zákonem, který rozhodne o jeho občanských právech nebo závazcích nebo o oprávněnosti jakéhokoli trestního obvinění proti němu. Rozsudek musí být vyhlášen veřejně, avšak tisk a veřejnost mohou být vyloučeny buď po dobu celého nebo části procesu v zájmu mravnosti, veřejného pořádku nebo národní bezpečnosti v demokratické společnosti, nebo když to vyžadují zájmy nezletilých nebo ochrana soukromého života účastníků anebo, v rozsahu považovaném soudem za zcela nezbytný, pokud by, vzhledem ke zvláštním okolnostem, veřejnost řízení mohla být na újmu zájmům spravedlnosti.

2. Každý, kdo je obviněn z trestného činu, se považuje za nevinného, dokud jeho vina nebyla prokázána zákonným způsobem.

3. Každý, kdo je obviněn z trestného činu, má tato minimální práva:

a) být neprodleně a v jazyce, jemuž rozumí, podrobně seznámen s povahou a důvodem obvinění proti němu;

b) mít přiměřený čas a možnost k přípravě

…

Toto je pouze náhled elektronické knihy. Zakoupení její plné verze je možné v elektronickém obchodě společnosti eReading .