Orientace v prostoru a čase pro děti od 4 do 6 let

Kdy to bylo, kde se stalo, medvídě se zatoulalo

Jiřina Bednářová

Ilustrace: Richard Šmarda

Odborná korektura: Alena Šafrová

Obálka: Martin Sodomka

Odpovědná redaktorka: Eva Mrázková

Technický redaktor: Jiří Matoušek

Objednávky knih:

www.albatrosmedia.cz

eshop@albatrosmedia.cz

bezplatná linka 800 555 513

ISBN 978-80-266-0022-0

Vydalo nakladatelství Edika v Brně roku 2012 ve společnosti Albatros Media a. s. se sídlem Na Pankráci 30, Praha 4. Číslo publikace 15 914.

© Albatros Media a. s. Všechna práva vyhrazena. Žádná část této publikace nesmí být kopírována a rozmnožována za účelem rozšiřování v jakékoli formě či jakýmkoli způsobem bez písemného souhlasu vydavatele.

1. vydání

ALBATROS MEDIA

„Kde jsi? Co tam děláš tak dlouho?“

Tyto otázky Pavlík již dobře znal. Slýchával je často. Tentokráte to byl hlas jeho maminky, medvědice Sáry.

„Víš, že spěcháme. Za chvíli půjde Terezka do školky a dnes tě vezme s sebou,“ dala se do trpělivého vysvětlování maminka. Medvídek Pavlík byl nejoblíbenější Terezčin medvídek. Brala ho všude s sebou - na zahradu, na hřiště, chodila s ním do školky, vozila ho s sebou i na výlety.

„Hm, s Terezkou půjdu do školky rád,“ zaradoval se Pavlík. „Terezko, můžeme jít.“

Maminka kroutila nevěřícně hlavou: „Terezka je již oblečená a snídá.

A ty jsi ještě v postýlce, nenajedený, neoblečený.“

„Aha,“ zarazil se Pavlík. „Tak mi podej rukavice a jde se.“

„Rukavice? Teď, když je venku teplo a všechny děti chodí pouze v tričku?“

„Tak mi podej, prosím, tričko a můžu jít,“ našel Pavlík řešení.

„Pavlíku,“ začínala se trochu zlobit maminka, „cožpak jsi zapomněl, co musíš každé ráno udělat? Vzpomeň si na Terezku.“

„Terezku obléká maminka a pak pořád něco dělá a hrozně dlouho jí to trvá.“

„Kdepak, maminka Terezce pouze pomáhá oblečení připravit, Terezka se obléká sama. I všechny ostatní věci, které je ráno zapotřebí udělat, dělá Terezka téměř sama,“ upřesnila maminka.

„No jo,“ vzdychal Pavlík, „když ráno všichni něco dělají a já nevím co. Ještě že se o mě s Terezkou staráte.“

„To je pravda, ale musíš se také naučit starat se o sebe sám. Pojď se podívat, co se v domě ráno děje,“ nabádala Pavlíka maminka.

Pavlík vykoukl ze své postýlky a nestačil se divit. Všichni již dávno vstali a měli plné ruce práce. Tatínka a maminku čekal odchod do práce, Matýska a Terezku odchod do školky, kam je tatínek cestou do práce zavede.

„Co to všichni dělají?“ podivoval se Pavlík. „To budu muset také dělat každé ráno?“ „Ano, každé ráno,“ pokývala medvědice Sára. „A je nejvyšší čas, aby ses dal do práce.“

Činnosti obvyklé pro ráno. S dítětem si povídáme, co kdo dělá. Rozšiřujeme o povídání, co se v rodině děje každé ráno. Vhodné je doplnění o výhodném řazení jednotlivých činností.

„Tak já se tedy obleču. A budu se oblékat sám,“ rozhodl se Pavlík. „To mě moc těší,“ zaradovala se maminka a odešla do kuchyně. Jakmile však přišla, nestačila se divit. Pavlík se opravdu oblékal, ale jak... Zapomněl, co měl udělat dříve a co později. „Pavlíku, ty jsi ale popleta,“ nevěřícně kroutila hlavou maminka. Ale Pavlík nevěděl, co popletl.

Časová posloupnost. S dítětem si povídáme, co je znázorněno na obrázcích. Potom dítě hledá, co je popletené, co se mělo stát dříve, co později.

Do dveří nakoukla Terezka a začala se smát: „Ty jsi tomu oblékání ale dal. Pojď, pomůžu ti, abychom mohli jít do školky.“ S Terezkou šlo oblékání jedna radost. Za chvíli byl Pavlík oblečený a začali přemýšlet, které hračky si vezmou. Pavlík se na oplátku nabídl, že hračky podá. Terezka hned věděla, co si s sebou vezmou: „Vezmi panenku z police nahoře, míč dole. Také bychom mohli vzít Matýskovo autíčko, je v policích nahoře.“

Orientace v prostoru, pojem nahoře, dole. S dítětem určujeme, které předměty jsou v policích nahoře, které dole. Později se můžeme ptát, kde je panenka, míč...?

„Tak a můžeme jít,“ rozhodla Terezka. „Ale tatínek ještě nejde,“ namítal medvídek Pavlík. „Však on přijde za chvíli, půjdeme napřed, tatínek nás dojde.“ „Já bez tatínka nikam nepůjdu,“ namítal Pavlík. „Víš, že často nemůžu najít cestu a pak se ztratím. Vůbec nevím, kudy mám jít. Hezky na tatínka počkáme.“

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Orientace v prostoru a v čase pro děti od 4 do 6 let.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.