Nakladatelství Paseka

Praha – Litomyšl

vyčuraná

máma

vyčuraná

máma

rodičovská příručka pro nás ostatní

LAURIE KILMARTINOVÁ

KAREN MOLINEOVÁ

ALICIA YBARBOOVÁ

MARY ANN ZOELLNEROVÁ

Sh*tty Mom. The Parenting Guide for The Rest of Us

Copyright © 2012 Laurie Kilmartin, Karen Moline,

Alicia Ybarbo, Mary Ann Zoellner

Translation © 2013 Šimon Daníček

ISBN 978-80-7432-325-6

ISBN 978-80-7432-365-2 (ePub)

ISBN 978-80-7432-367-6 (mobi)

PODĚKOVÁNÍ

Tato knížka by nevznikla, nebýt úžasného porozumění neúnavně báječné Yfat Reiss Gendellové. Nedocenitelná též byla práce jejího hvězdného týmu agentury Foundry: Stephanie Abouové, Rachel Hechtové, Cecilie Campbell Westlindové a Eriky Walkerové. Mnoho vděku náleží jedinečné Madeleine Morelové, která nás seznámila s Yfat a umožnila naši spolupráci.

Měly jsme to štěstí, že jsme našly spřízněnou duši v Jennifer Levesqueové, redaktorce nakladatelství Abrams. Její tým – David Blatty, Sarah Giffordová, Kara Strubelová a Claire Bamundová – jsou naprostí profesionálové. Moc také děkujeme fantasticky nápaditému Christophu Niemannovi, jehož ilustrace na obálce vdechla Vyčurané mámě život.

Dále bychom rády vyjádřily díky následujícím:

Laurie Kilmartinová:

Děkuji svému tátovi Ronovi, synovi (jehož jméno neuvádím, aby se ode mne mohl distancovat) a Klare s Kathleen, které mi ho chodily pohlídat. Ani jedna z kapitol týkajících se najatého hlídání není o vás.

Karen Molineová:

Svému kouzelnému synu Emmanuelovi za to, že jsem díky němu poznala nespočet nových způsobů, jak něco zvorat. Díky Saře, Kassaundře a Diane, kterým se díky těm mnoha a mnoha hodinám hlídání podařilo pohnout se splácením vysokoškolské půjčky, jakož i luxusním mámám Deboře Feingoldové, Maggie Aldersonové a Eve Blouinové, jež do našeho světa vnášejí smích, i když není život vždycky legrace.

Alicia Ybarboová:

Marku Zimmermannovi, mému partneru v rodičovství – jsi báječný manžel a otec. Děkuji ti a miluji tě. A Goose a Scootie – nic mi nemůže přinést víc štěstí než být vaše máma.

Mary Ann Zoellnerová:

Svému muži Alexandrovi a dceruškám Beanie a Pinkie. Váš humor, podpora a láska dělají každý den lepším, než byl ten poslední.

Našim mámám:

JoAnn Kilmartinové, Glorii Molineové, Irene Ybarboové a Ann Knightové

ÚVOD

Děti.

Chtějí všechno, co máte, a chtějí to hned. Je jim fuk, že vám zničily břišní svaly a sexuální život, a rozhodně je jim naprosto ukradené, že jste na dnešek spala jen čtyři hodiny. Děti a jejich protoverze, kojence a batolata, nezajímá hypotéka, důchodové spoření či to, že kvůli nim máte o patnáct centimetrů delší prsa. Chtějí, abyste podala výpověď a věnovala se jen jim. Malé děti nesnáší vaše přátele a přejí si, abyste toho zatraceného psa odvezla do útulku, a to pokud možno takového, kde dostane smrtící injekci. Jakákoli osoba, fyzická potřeba či sen, který od nich odvede pozornost byť jen na pět vteřin, je jejich přirozeným nepřítelem, jehož je třeba nekonečným řvaním zadupat do země.

A aby toho nebylo málo, malé děti jsou naprosto bezmocné. Jsou zranitelné a bezbranné. Neumí utíkat před dravci a po pravdě řečeno neumí ani v mikrovlnce ohřát zmraženou večeři. Člověk by si pomyslel, že někdo, jehož přežití tak moc záleží na jiných, bude rodičům a/nebo opatrovníkům vděčný.

U malých dětí to neplatí.

Sobectví a sebevražedné tendence malé děti nutí, aby si čtyřiadvacet hodin denně usilovaly o život. Natahují se po nožích, olizují láhve se savem a v noci se převalují na břicho. Každé ráno si telefonují, aby probraly nové způsoby, jak vás dostat do maléru se sociálkou. V rámci tajného e-mailového fóra nejaktivnější dítko napíše: „Olízni elektrickou zásuvku,“ načež se ostatní zapojí a radí, jak nejlépe na to. Jsou to nejpodlejší mláďata zvířecí říše. Když si je přivezete z porodnice či nějakého čínského sirotčince, nikdy nezapomínejte, že jediným životním cílem dotyčného kojence je vás zničit.

Vyčuraná máma je o tom, jak přežít kojenecké, batolecí, ale i pozdější dětská období. Vyčuraná máma je o zlepšovácích a rodičovství se čtyřicetiprocentní námahou. Je o polovičaté práci, kterou ale odvedete tak dobře, že si toho nikdo kromě vás nevšimne. Je o tom, nenechat to malé vyhrát každou bitvu.

JSTE VYČURANÁ MÁMA?

Zkuste náš dotazník.

1. Nesnášela jste děti, než se vám nějaké narodilo?

2. Nesnášíte je nyní ještě více (s výjimkou vašich)?

3. Když lidé říkají: „Být mámou je tak vyčerpávající,“ říkáte si v duchu: „Ne když se to dělá po mém.“?

4. Jste ochotná obětovat trochu štěstí vašeho dítěte, abyste si mohla o hodinu přispat?

5. Ignorujete někdy pokyny dětského doktora, pokud s nimi nesouhlasíte?

6. Abyste ho nechala doma, musí mít vaše dítě teplotu přes 37,5 °C?

7. Pokud má vaše dítě teplotu lehce nad 37,5 °C, říkáte si, zda neposunout spodní hranici pro setrvání doma na 38 °C?

8. Pokud přistoupíte na názor, že v parku se vyskytují „mámy hrající si s dětmi“ a „mámy esemeskující na lavičce“, patříte do druhé kategorie?

9. Pokud byste si musela vybrat mezi slečnou či paní na hlídání, která: a) si s vašimi dětmi hraje, ale chodí pozdě, b) vaše děti nebere na vědomí, ale chodí včas, zvolila byste variantu „b“? (Odpověď, že byste paní či slečnu „a“ donutila chodit včas, se nepočítá.)

10. Uvědomila jste si díky svému mateřství, že vaše vlastní matka je ještě horší, než jste si myslela?

Pokud jste na tři nebo více otázek odpověděla kladně, jste ta správná vyčuraná máma. Pokud jste odpověděla kladně na všechny, jste absolutní hrdinka.

# ČÁST PRVNÍ
DĚTI VÁS CHTĚJÍ ZNIČIT

KAPITOLA 1

Cestování autem s dětmi: Vynásobte si ty nejhorší představy tisícem a připočtěte deset miliónů

Nejdřív pojďme přijít na to, jak se to stalo. Jaká řada špatných rozhodnutí vedla k tomuhle příšernému ránu, kdy auto plníte džusy v krabičkách, nakrájenými jablky, chleby se sýrem, sušenkami ve tvaru rybiček, malými chladicími boxy, dětskými knížkami, pastelkami a přenosnými DVD přehrávači? Jak je možné, že chytrá holka jako vy bude za několik hodin na dálničním odpočívadle měnit dítěti plínku na toaletě navštěvované zpravidla jen klientelou, která si to nechává za dvacet dolarů udělat rukou?

To jste se na Googlu nepodívala na mapu, než jste souhlasila, že pojedete na svátky za tchyní a tchánem? Nebo na rodinný výlet do Disneylandu? Pokud žijete v Ohiu, zapomněla jste, že cestou na Floridu musíte projet Kentucky, Tennessee a Georgii? To jste se tedy trochu přepočítala. Zde je pár věcí stojících za zvážení:

Zrušte to. A nejenom v případě nadcházejícího Dne díkůvzdání, ale v případě všech Dnů díkůvzdání, dokud vašemu nejmladšímu nebude alespoň šest.

Využijte Skype. Najměte si někoho, kdo vaší tchyni na počítač nainstaluje Skype. Vyjde to levněji než benzín.

Zkontrolujte ceny letenek. Těsně před odletem je možné sehnat letenky za rozumnou cenu (pokud nehodláte cestovat ve svátek). Létání s dětmi je sice také o nervy, ale alespoň to netrvá tak dlouho.

Pokud jste již na cestě:

Ušetřete čas, čurejte u silnice. Jestli máte více než jedno dítě, nemůžete zastavovat na benzínce po každé vypité krabičce džusu. Když započítáte hysterické výstupy poté, co jste na pumpě odmítla koupit sladkost, mohou takové zastávky cestu prodloužit až o hodinu. Najděte si pěkný příkop někde, kde se dá bezpečně zastavit, a naučte svou ratolest si dřepnout nebo vytáhnout ptáčka. Čurání venku je zásadní dovednost, kterou by měl ovládat každý Američan. Kdoví kolik z nás si při dalším zadlužování národa bude v budoucnu moct dovolit vymočit se na záchodě. Toalety na tom brzy budou jako univerzity – na provoz veřejných nebudou peníze a soukromé budou strašně drahé.

Vzdejte to a vraťte se domů. Tohle je skvělá příležitost dát dětem na srozuměnou, že máma neskousne všechno. Protože nebojme se přiznat si, že před vámi už nemají respekt.

Když se chovaly jako spratci, vyhrožovala jste, že se půjde z kina domů, ale zůstala jste, neboť by došlo k ještě většímu virválu. Za ta léta jste se unavila a stala předvídatelnou. Ony vědí, jak na vás. Vaše kousnutí je bezzubé.

A nyní se budete bavit na jejich účet vy, protože jste do žádného Disneylandu ani jiného „landu“ na svátky, na Vánoce nebo na Chanuku stejně jet nechtěla.

Tentokrát, když zařvete: „Přísahám Bohu, že jestli sestru ještě jednou uhodíš, jedeme domů!“, se skutečně vydáte zpět domů. Budou z vaší necitelnosti v šoku. Budou ječet a plakat, ale vy se nedáte, protože tentokrát je snadné to dotáhnout do konce.

A teprve pak z vás budou mít pořádný vítr.

Nechte je se v tom vymáchat. Naše děti nejsou obeznámeny s temným uměním zabavit se při cestě autem. Hovějí si v pohodlí speciálních sedaček, lahvičky s pítky zaražené v k tomu navržených držácích. Ze stropu se vyklopí obrazovky DVD přehrávačů, takže o zábavu je postaráno jako u dětských císařů v posledních dnech Říma. Jestli jste schopná jejich kňourání ustát, žádné takové rozptýlení jim neposkytněte, nalaďte si na rádiu oblíbenou stanici a naučte je být o samotě jen s vlastními myšlenkami.

Pamatujte si: Tentokrát to auto opravdu otočíte, a to hned!

KAPITOLA 2

Jste s dítětem doma a za deset minut máte jednání po telefonu

Ať už pracujete z domova, protože máte nemocné dítě, jste na volné noze nebo ještě sháníte práci, jednou věcí si během jednání po telefonu musíte být jistá – že bude vaše malé zticha.

Děti nenávidí vše, co od nich odvádí vaši pozornost. Jako zvěř, jež dokáže vycítit nadcházející zemětřesení, i děti poznají, kdy se chystáte říci klientovi něco důležitého. Mají nadlidské schopnosti a používají je ve prospěch zla. Musíte být připravená.

Před telefonátem

Zamkněte přední a zadní dveře. Ujistěte se, že se vaše robě nemůže dostat ven. Je možné, že pokud dostane hysterický záchvat, budete nucena schovat se do špajzu. Až budete zpod marmelád dolovat všelijaké nápady, potřebujete vědět, že dcerka neutekla na ulici.

Odlákejte pozornost. Vše je třeba připravit, než dítko uvidí, že máte v ruce telefon.

Uplaťte ho jídlem. Na boj proti nezdravé krmi teď není vhodná doba. Je lepší, aby mělo kazy či dostalo cukrovku, než abyste přišla o práci. Zmrzlina, čokoládové tyčinky, žvýkačky, bramborové lupínky, zbylá pizza – veškeré zavrženíhodné jídlo je skvělým řešením. Zmrzlinu je dobré nakopečkovat do misek, čokoládové tyčinky vybalit a pizzu ohřát tak, aby se mohla hned konzumovat, když mrně začne pofňukávat.

Naplňte dvě až tři lahvičky s pítky. Místo, abyste dolévala lahvičku během telefonátu, popadněte další připravenou v pořadí. Tohle dítě nevyhraje.

Nakonec si ho vytrénujete tak, že bude mít vaše jednání po telefonu moc rádo.

Pusťte DVD. A mějte připraveny čtyři alternativy. I když vaše dítě miluje Mašinku Tomáše, bude po vás chtít pustit Medvíka Pú, jen aby vyzkoušelo vaši oddanost. (Že jste ho přivedla na svět, jako důkaz nestačí.)

Během telefonátu

Ukryjte se. Zmizte mu z dohledu – ať se ponoří do jídla a televize. Než se po vás začne shánět, máte něco mezi deseti a třiceti minutami.

Vypněte u telefonu zvuk. Až vás najde, vypněte u telefonu zvuk, neboť se chystá zaútočit granátem „Mami, musím na nočník!“ Je lepší, když vaši kolegové neslyší vás, než aby slyšeli vaše dítě.

Povolte si uchýlit se ke krajnímu řešení. Když prcka nakonec zamknete v jeho pokoji, nikdo na vás sociálku volat nebude. Ostatní účastníci jednání by naopak uvítali, abyste to učinila již dříve.

Pamatujte si: „Pokud jsou mé děti na sklonku dne ještě naživu, svůj úkol jsem splnila.“ – Roseanne

Věci, které se vaše dítě na benzínce bude snažit vyčistit stěrkou s houbičkou

Copak děti, ty jsou na benzínce strašně rády k užitku. Podrží čerpací pistoli, načež auto umyjí houbou, která je v té šedé vodě namočená už dva dny. Až bude třebas vaše dcerka s autem hotová, bude chtít pokračovat.V závislosti na míře vaší pozornosti zaútočí na jeden z následujících cílů:

Zem

Ostatní auta

Vaše boty

Nedávno ošetřený kožený vnitřek auta

(jéje, ona je uvnitř v autě)

Navigaci

Záložní, na papíře vytištěný popis cesty do Disneyworldu

Vlasy svojí sestry

Všechny měsíčky pomeranče ke svačině.Všechny do jednoho.

KAPITOLA 3

Argumenty proti moderním technologiím: Nedopusťte, aby pohltily vaše děti

Řekněme si to na rovinu – já a vy v tom lítáme až po uši. Všichni rodiče z Generace X^1 či mladší vyrostli obklopeni počítači, laptopy, videohrami, mobilními a nyní i chytrými telefony. Při sledování televize zároveň surfujeme na internetu a esemeskujeme. Pořád před sebou máme nějakou obrazovku a poklepáváme na ni anebo bušíme do klávesnice, přičemž nikdy ničemu nevěnujeme plnou pozornost. Jsme sebestřední a příšerní.

Ale je to v pořádku, protože jsme dospělí. Několik důležitých let jsme v dětství strávili hraním se skutečnými věcmi a kreslením pastelkami. Máme nárok všem těm přístrojům propadnout, protože jsme si to zasloužili.

Což ovšem není případ našich dětí.

Nuda rozšiřuje obzory. Jak jinak se vaše nejstarší dítě dozví, nakolik silně musí štípnout to nejmladší, aby ho dohnalo k pláči? Opravdu byste chtěla holčičku, kterou starší sestra nemučila? To je nepřirozené.

Právě nudící se dítě objeví, že holubi z nosu chutnají slaně, že fix je dobrý k čmárání po zdech a že živou mouchu dokáže připravit o nohy jen ruka, která se netřese. Je to nudící se dítě, jehož ruka nakonec zabloudí do kalhot a pár centimetrů pod pupíkem se seznámí s příštím budoucím nejlepším kamarádem či kamarádkou. Ví vůbec chlapeček, jehož máma má na iPhonu Cake Doodle^2, že má penis?

Veškeré iPhony, iPady a iPody (jakož i jejich protějšky od jiných výrobců) by měly zůstat mimo dosah dětí, jak dlouho to jen půjde. Tím se vůbec nemíní, abyste se svých přístrojů zbavila. To by bylo směšné a nerozumné. Znamenalo by to, že byste musela používat pevnou linku. Jen se prostě postarejte, aby se dětem nedostaly do ruky. Tady je pár tipů:

Předstírejte, že je přístroj rozbitý. Nikdy není příliš brzy na to, naučit děti, že v životě se věci rozbíjejí a lámou. Počítače, televize, srdce. Život je bolest. Později, až bude potřeba, můžete rozbitou věc „opravit“. Vidíte, děti? Srdce se hojí. Mámy se uzdravují. Život jde dál.

Předstírejte, že se přístroj ztratil. Požádejte je, aby vykonaly nějakou domácí práci, a jako odměnu za dobrý výkon věc najděte. Nyní jsou hračky uklizené a vy jste hrdinka.

Předstírejte, že je vybitá baterie. Pro případ, kdy už vás nebaví předstírat, že je přístroj porouchaný. Získáte ale jen tolik času, kolik je ho potřeba k dobití baterie.

Pamatujte si: Všechna tato řešení vyžadují, abyste se dětem podívala do očí a lhala. Buďte silná.

Způsoby, jak si obhájit, že dítě tráví čím dál víc času před interaktivními obrazovkami

Z kombinace vašeho sotva chodícího dítka a nejmodernějších technologií nemáte dobrý pocit. Něco vám kdesi uvnitř říká, že vše není úplně v pořádku. Těchto obav se zbavíte jen jedním způsobem – když si nastalou situaci obhájíte.

Dítko se učí:

- • Počítat.

- • Používat dotykovou obrazovku.

- • Spočítat věci na dotykové obrazovce a pak je zabít.

Nedělá díky tomu následující:

- • Nenasazuje psovi sluneční brýle.

- • Nezatíná sestře nehty do kůže na nohách.

- • Nesnaží se škrábance obtáhnout – tentokrát nehty na nohou.

A až vyroste, možná z něj bude:

- • Vývojář aplikací

- • Programátor

- • Obézní hráč počítačových her, který nevychází z domu.

- • Moment! To řekl kdo? Ale ticho už „kdesi tam uvnitř“!

KAPITOLA 4

Argumenty pro moderní technologie: Konečně můžu vzít své dítě do restaurace. Díky, Angry Birds!

Znáte to, jak se něčemu bráníte jen proto, že je to populární? Vždyť přeci nejste nějaká slepice, která se hned nadchne pro všechno, co letí na Googlu. Pak tu populární věc vyzkoušíte a ona není zas tak špatná. A je vám stydno, protože přiznat si, že například Katy Perry^3 není příšerná, vám trvalo tak dlouho? Předchozí kapitolu každopádně její nebohá autorka napsala ještě před tím, než podlehla a vyzkoušela Angry Birds^4.

Ach jo.

Nyní si, prosím, vychutnejte zcela rozdílný názor na moderní technologie, který nicméně zastává pořád tatáž osoba.

Pokud již vaše děti o technologické panenství či panictví přišly, válka je prohraná. Už zakusily to slastné vzrušení ze zabití prasete dobře mrštěným ptákem. Nyní vědí, že vedle dobromyslného světa dřevěných vláčků a kostek existuje ještě svět jiný.

A chtějí do něj.

Naštěstí nejste sama. Zajděte si do Applebee’s nebo T.G.I. Friday’s 5 a zjistíte, že se při světle obrazovek stravují celé rodiny. Mdlé záři nových vládců jsme podlehli všichni.

Vy že ne? Vy že jste odolala? Že vaše dcera žádnou takovou věc ještě dlou-ou-ou-ou-ouho mít nebude? Nechvalte dne před večerem.

Pokud máte uspět, potřebujete, aby se ostatní matky zachovaly stejně. A to neudělají. Vaše dcera bude chodit do školy s jejich dětmi a ty poznají, že je „jiná“. Schopnost na nějakou dobu se soustředit a přečíst něco delšího než esemesku ji ocejchuje jako podivínku. Budou se jí vyhýbat a posmívat do té doby, než se její prsty jednoho dne dotknou obrazovky spolužaččina chytrého telefonu. Klepne jednou. Dvakrát. Otevře se hra a za hodinu bude v šestnácté úrovni.

Možná ne letos, možná ne příští rok. Ale nejpozději ve druhé třídě. A pak budete jednou z nás.

Dobrá zpráva je, že návykovost těchto kapesních vymožeností posílí vaše postavení. Z dětí se stanou závisláci a vy budete jejich dealer.

Na chviličku si představte, jaké musí být dodávat někomu kokain po troškách. Máte dotyčného v hrsti. Takový někdo si vyčistí zuby po první výzvě. Takový někdo bude ve Starbucks potichu a během výše zmíněné sedmihodinové cesty autem o něm neuslyšíte.

Nepředstírejte, že se iPhone ztratil, rozbil či že jste ho zapomněla doma – poukázalo by to na vaši slabost. A dobrý dealer nikdy nevypadá slabě. Namísto toho svým závislákům dejte na vědomí, že jejich spojka – máma – do chytrého telefonu stáhla ekvivalent deseti kil kvalitního materiálu z Bolívie, který jim bude k dispozici, až snědí hrachovku.

Chytrá práce s poptávkou – tak se budují národy a potlačují vzpoury.

I vy mafiánko.

Pamatujte si: Nakonec nás to semele všechny.

Lži, které dětem říkáte, když se chcete připojit

Vidí, že používáte chytrý telefon, přestože je „neděle bez“. A chtějí vědět, proč ony nemohou.

„Maminka si jen kontroluje e-mail.“

Navzdory vámi zavedenému novému pravidlu už zase ťukáte do přístroje. A není to kvůli zkontrolování pošty. Nikdo vám nenapsal. Nebo takhle – dva lidé napsali, ale jeden z nich je „sexuchtivá osmatřicátnice“, která si myslí, že jste osamělý mužský. Druhý je váš manžel, což se nepočítá.

„Co takhle zapnout si rádio?“

Situace, ke které dochází v autě. V iPhonu máte stažený oblíbený komediální pořad obsahující výrazy, které by vaše čtyřletá dcera neměla slyšet, takže mobil nemůžete zapojit do reproduktorů. Zapnete tedy rádio a telefon šoupnete mezi nohy na sedadlo. Do levého ucha (u řidičova okna) zasunete pecku sluchátek a pravé ucho necháte volné. Co se týče vaší dcery, myslí si, že obě posloucháte právě naladěnou strašnou stanici. Profitujte ze lži, jak nejdéle to půjde. Jakmile si bílého drátku visícího z vašeho levého ucha a naprosto nepasujícího k vašim hnědým vlasům všimne, už nikdy vám nebude důvěřovat.

„Maminka se chce ujistit, že tahle hra je pro tebe vhodná.“

Opravdu? Tak proč máte ještě sluchátka v uších? Pořad ještě neskončil a vy ho dál posloucháte. A vědí to úplně všichni.

# ČÁST DRUHÁ
ALE NĚKDY JSOU ÚŽASNÉ

KAPITOLA 5

Jak reagovat, když máte podezření, že by vaše dítě mohlo být gay

(Doporučení: Radujte se.)

Někdy to poznáte sama. Váš syn má rád „holčičí hračky“ a dcera naopak ne. Manžel o tom nechce mluvit, ale instinkt vám napovídá, že by vaše dítě mohlo být gay^6. Co s tím?

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Vyčuraná máma.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.