Copyright © 2012 JMW Group Inc.

All rights reserved by JMW Group, Inc.

Translation © Sandra Gosmanová Simpson, 2013

ISBN 978-80-7252-491-4

TŘI MISTŘI ÚSPĚCHU

jak dosáhnout bohatství
v osobním i profesním životě

PŘEDMLUVA

Myšlením k bohatství od Napoleona Hilla, Moc podvědomí Josepha Murphyho a Jak mluvit a působit na druhé při obchodním jednání od Dala Carnegieho.

Na celém světě bylo prodáno více než 100 milionů výtisků těchto tří knih. Generace čtenářů úspěšně aplikovaly jejich pravidla a podařilo se jim tak dosáhnout osobního i pracovního úspěchu v různých oblastech života.

Neočekávejte, že vám tato souborná kniha přesně řekne, co si přát nebo o co usilovat. Ukáže vám však jednoduchým způsobem praktické cesty, jak využít sílu vlastní mysli tak, abychom si správně nastavili osobní cíle a také jich pak dosáhli. Stručně řečeno, tato kniha popisuje, jak to na světě opravdu chodí. Existují totiž určitá skrytá pravidla, která mění naše tužby v realitu. V této knize jsou představena a popsána jasně a velmi srozumitelně. Řiďte se jimi, a úspěch bude váš!

Věříte, že jsou Tři mistři úspěchu něčím víc než pouhým plánem dosažení úspěchu? Tato kniha je hlavně praktickým vysvětlením základních pravidel, která řídí svět. Rozhodli jsme se prezentovat tyto tři autory společně v jedné publikaci, protože naším cílem je dát teorii úspěchu do kontextu a představit vám ji jako jeden celek. Nikdo, žádný odborník ani instituce vám nedá odpověď na všechny vaše otázky. Odpovědi na ně již ale dávno existují ve vaší mysli, díky síle, která vám je k dispozici právě teď.

Tito tři autoři sami sebe nepovyšují na odborníky na slovo vzaté ani na guru nějakého myšlenkového hnutí. Snaží se jen ukázat, že vaše mysl je již sama o sobě expertem na úspěch a že pouhý pohled do vlastního nitra vás dovede k nápadu, jenž přivolává konkrétní příležitosti. Tyto příležitosti společně s poctivou prací vás dovedou k úspěchu. K takovému úspěchu, který jste si definovali vy sami a nikdo jiný. Jinak řečeno, pravý úspěch nezáleží na dobrých známostech, na tom, z jaké rodiny pocházíte, na kvalitním vzdělání, příjmu či ideální konstelaci hvězd. Úspěch je zcela nezávislý. Je k dispozici každému bez ohledu na bohatství, školy či jiné výhody. Je to princip, který dělá muže a ženy rovnoprávnými. Je to síla vaší mysli. Vaše vlastní myšlenky jsou mocnější než peníze, vliv nebo všechny příležitosti dohromady. Jsou tím, co rozhoduje, zda budete mít v životě úspěch, nebo zda ustrnete na místě.

Napoleon Hill poprvé publikoval svůj praktický přístup „příčina a důsledek“ v knize Myšlením k bohatství vydané v roce 1937. Po skončení hospodářské krize ve 30. letech byla velká řada Američanů v depresi. Léta prožitá v chudobě je demotivovala a znemožňovala jim znova se postavit na vlastní nohy. Překvapivě však i v této těžké době se někteří stali velmi bohatými, a to nejen obyčejně bohatými, ale opravdu pohádkově bohatými. Mnoho z nás žijících dnes by s despektem řeklo, že to všechno byli jen ropní magnáti, multimilionáři se svými monopoly či lichváři. Je snadné zbohatnout, když jste sobečtí, bezohlední a natolik bez slitování, že bez skrupulí využijete ostatních k vlastnímu zisku.

V roce 1937 Andrew Carnegie, jeden z těchto pohádkově bohatých ropných magnátů, najal mladého muže Napoleona Hilla, aby všechno uvedl na pravou míru. Požádal Hilla, aby vedl rozhovory se stovkami známých a bohatých osobností a napsal pak knihu o jejich tajemství zbohatnutí a cestě za úspěchem. Tato kniha neměla být jen kompilací mnoha receptů na úspěch, měla hlavně odhalit jednu „magickou poučku“, jež je základem každého úspěchu. Hill v předmluvě své knihy Myšlením k bohatství, která takto následně vznikla, vysvětlil, že to bylo právě přání pana Carnegieho, aby se tento kouzelný recept, který jemu samotnému vysloužil neuvěřitelné bohatství, dostal mezi lidi, již by sami neměli možnost zjistit, jak lze zbohatnout. Jeho přáním bylo, aby Hill vyzkoušel a demonstroval, jak tento recept v praxi funguje, a představil jej prostřednictvím příběhů mnoha úspěšných lidí.

Ještě předtím, než se Hill pustil do práce, mu Carnegie ono tajemství prozradil. Ať už tomu ale říkáme jakkoli – tajemství, kouzelný recept, činitel nebo zásadní příčina úspěchu –, Hill zjistil, že nikdo z těch bohatých, se kterými promlouval, nezbohatl díky bezohlednosti, hamižnosti, předchozímu bohatství nebo vlivu. Rozhovory vedl s takovými milionáři, jako byl například Thomas Edison, Henry Ford, Charles Schwab nebo dokonce Andrew Carnegie sám. Našel ale třináct dalších společných jmenovatelů, jež spojovaly příběhy všech, se kterými mluvil. Všechny se dají obecně pojmenovat jako síla mysli. A ptáte se na onen recept? Všechny úspěchy začínají nápadem.

Dale Carnegie napsal mnoho motivačních knih. Nejznámější z nich asi je Jak získávat přátele a působit na lidi. Z našeho úhlu pohledu je však tou nejpraktičtější jeho publikace Jak mluvit a působit na druhé při obchodním jednání, jež učí využívat ony zmiňované principy síly mysli a získat tak dovednost, která vás přivede k úspěchu v jakékoli oblasti. Onou dovedností je umění přesvědčovat a ovlivňovat své okolí. V této knize Dale Carnegie ukazuje, jak rozvinout svou vyrovnanost, získat sebedůvěru, zlepšit svou paměť, naučit se vyjadřovat se jasně, navést ostatní svým směrem a vyhrát pře, aniž bychom si udělali nepřátele.

Jak mluvit a působit na druhé při obchodním jednání také nabízí stovky praktických a hodnotných tipů, jak přesvědčovat důležité lidi, jako jsou například přátelé, zákazníci, obchodní partneři či zaměstnanci.

Informace v této knize byla úspěšně testována a využita mnoha miliony studentů celosvětově známých kurzů Dala Carnegieho v oblasti efektivního vystupování na veřejnosti a lidských zdrojů.

Třicet let poté, co byly napsány tyto dvě knihy, vydal dr. Joseph Murphy, protestantský kněz a zakladatel jednoho z nejznámějších motivačních hnutí dvacátého století, knihu s názvem Moc podvědomí. Zatímco kniha Myšlením k bohatství aplikuje principy síly mysli na úzkou oblast zbohatnutí a materiálního úspěchu, dr. Murphy zjistil, že stejná pravidla lze úspěšně aplikovat na všechny další oblasti života. Touha, sebevědomí, pozitivní myšlení, nastavení konkrétních cílů, vizualizace ideálního výsledku, úsilí, štědrost a mnoho dalších charakteristik jsou jejich společným jmenovatelem.

Dr. Murphy rozvádí základní pravidla a rozšiřuje je o další konkrétní rady. Pokud budete dodržovat zásady, které v jeho knize získáte, zlepší se vaše osobní kvality a následně se i váš život zásadně obrátí k lepšímu. Naučíte se:

— Jak naprogramovat vlastní podvědomí k dosažení cílů.

— Jak změnit negativní myšlení v pozitivní akci.

— Jak překlenout problémy v manželství a rodinném životě.

— Jak udržovat spokojené vztahy se svými blízkými.

— Jak překonat strach a obavy.

— Jak chudobu vyměnit za bohatství.

— Jak se zbavit slabosti a nemocí.

— Jak uspět ve všech oblastech vašeho snažení.

Tento výbor prověřených zásad napomáhá, aby se váš úspěch stal opravdu skutečností. Pravidla uvedená v knize nijak nesouvisí se zeměpisnými šířkami a délkami či původem. Tato stejná pravidla, pokud jsou správně aplikována, změní životy jednotlivců, rodin, celých společností i národů naprosto stejně kdekoli na světě, bez rozdílů původu, bohatství či společenského postavení nebo příležitostí. Amerika se nestala světovou mocností, protože by byla bohatší či mocnější, naopak začínala zcela od nuly.

Úspěch Ameriky začal myšlenkou. Byl to předpoklad, že všichni lidé jsou si rovni a jejich rovnost je základem kvality života všech. A protože rovni jsme si všichni, všichni také máme stejné právo na život, svobodu a štěstí. Toto je ve zkratce americká teorie života a platí bez ohledu na to, kde žijete nebo jaký život žijete. Všichni na celém světě si zaslouží řídit se stejnými pravidly.

ÚVOD

Pokud budete správně myslet, zbohatnete… To není žádná nová myšlenka. Tucty motivačních knih vycházející již po desítky let jsou založeny na stejných pravidlech: to, jak přemýšlíte o svém životě a vlastním potenciálu, má zásadní vliv na vaše materiální statky. Dokonce i v profesní oblasti je často opomíjená síla naší mysli klíčem k úspěchu. Osedlejte si proto svou mysl a nic vám nebude stát v cestě!

S rostoucím využíváním internetu roste i počet těch, kteří začínají podnikat a do začátku mají opravdu jen nápad. Abyste však proměnili svůj nápad v prosperující firmu, potřebujete vědět, jak krok po kroku postupovat, jak využít příležitostí a vytvořit z nich stabilní zdroj příjmů. Možná vás to překvapí, ale právě v knize Napoleona Hilla Myšlením k bohatství, která byla poprvé vydána roku 1937, najdete přesně rozvržený celý byznys plán.

Po americké krizi ve 30. letech se často stávalo, že se Američané po tolika letech chudoby cítili jakoby vyhořelí a v pasti. Nebyli schopni se vzpamatovat a jít dál, žili v beznaději a bez vyhlídky do budoucnosti. Překvapivě i v této době se ale někteří stali velmi bohatými, a to nejen obyčejně bohatými, avšak opravdu pohádkově bohatými. Mnoho z nás žijících dnes by s despektem asi řeklo, že to všechno byli jen ropní magnáti, monopolisté a lichváři. Jak snadné je zbohatnout, když máte ostré lokty, jste sobečtí, bezohlední a natolik bezostyšní, že bez skrupulí využijete ostatních k vlastnímu zisku. V roce 1937 Andrew Carnegie, jeden z těchto pohádkově bohatých ropných magnátů, najal mladého muže Napoleona Hilla, aby lidem jejich představu vyvrátil a ukázal, v čem obchodní úspěch opravdu tkví. Požádal Hilla, aby vedl rozhovory se stovkami známých a bohatých osobností a napsal pak knihu o jejich cestě za úspěchem a tajemství zbohatnutí. Tato kniha neměla být jen kompilací mnoha receptů na úspěch, měla za úkol odhalit jednu „magickou poučku“, která je základem úspěchu. Podle Hilla v jeho předmluvě knihy Myšlením k bohatství, jež takto následně vznikla, to bylo právě přání pana Carnegieho, aby se tento kouzelný recept, který jemu samotnému vysloužil neuvěřitelné jmění, dostal mezi lidi, kteří by jinak neměli možnost zjistit, jak lidé přicházejí k bohatství. Jeho přáním bylo, aby Hill vyzkoušel a demonstroval, jak tento recept v praxi funguje, a představil jej prostřednictvím příběhů mnoha lidí, již skutečně zbohatli.

Carnegie později řekl: „Tato poučka by se měla učit ve školách a na univerzitách. Pokud by byla předávána správným způsobem, stala by se revolucí výchovného systému a mohla by zkrátit školní docházku až o polovinu. Carnegie Hillovi prozradil ono tajemství ještě předtím, než začal na knize pracovat, takže to vlastně tajemstvím přestalo být.

Ať už tomu ale říkáme jakkoli – tajemství, kouzelný recept, činitel nebo zásadní příčina úspěchu –, Hill zjistil, že nikdo z těch bohatých, se kterými promlouval, nezbohatl díky bezohlednosti, hamižnosti, předchozímu bohatství nebo vlivu. Rozhovory vedl s takovými milionáři, jako byl například Thomas Edison, Henry Ford, Charles Schwab nebo dokonce Andrew Carnegie sám. Našel třináct společných jmenovatelů, jež spojovaly příběhy všech, se kterými mluvil. Všechny se dají obecně pojmenovat jako síla mysli. A ptáte se na onen recept? Všechny úspěchy začínají nápadem.

V dnešním kontextu tato kniha dává překvapivě velmi moderní a stále platný návod, jak postupovat krok po kroku při zakládání úspěšné firmy. Na druhou stranu nám představuje tak trochu jinou touhu po zbohatnutí, protože Hill svou knihu napsal v jiné době. Například myšlenka na vydělání velkého množství peněz a pohádkové zbohatnutí byla americkou veřejností po krizi ve 30. letech bez debaty vnímána jako něco velmi pozitivního, obzvláště ve srovnání s předchozími lety beznaděje a bídy. Všeobecně se také předpokládalo, že peněz nabudete poctivě a tak, jak se má.

Dnes s ničím takovým počítat nemůžeme. Ba naopak. A proto po ekonomickém kolapsu v roce 2008, jenž byl zažehnut právě chamtivostí, většina lidí na celém světě zatoužila po „osvíceném“ obchodování a tzv. „zeleném“ podnikání. Poté, co jsme byli svědky výsledků konání obrovské korporátní hamižnosti, pro řadu z nás přestalo být materiální bohatství cílem v jeho původní podobě. Už nechceme jen bohatnout, chceme také dělat něco smysluplného, co zároveň poslouží ostatním.

Mimochodem, Napoleon Hill toto zmiňoval již dávno. Pokud budete vydělávat peníze na úkor druhých, je velmi nepravděpodobné, že vám to dlouho vydrží. Dvacáté století jeho slova jen potvrdilo. Příliš mnoho z nás se spálilo, než jsme se poučili.

Přesto přese všechno doba, ve které byla kniha napsána, je té naší v mnoha věcech hodně podobná. Nové technologie všechno mění. Tenkrát to byla auta a elektřina, dnes je to internet a iPhone. Potenciál na zbohatnutí je všude. To, co Napoleon Hill řekl v roce 1937, přesně platí i dnes: „Pokud je váš nápad správná věc a věříte mu, pusťte se do toho a začněte.“ A změňte svůj život – i svůj bankovní účet – k lepšímu.

PRVNÍ ČÁST:

MYŠLENÍM K BOHATSTVÍ

Proměňte své myšlenky v majetek

Napoleon Hill

PŘEDMLUVA AUTORA

V každé kapitole této knihy je zmíněno tajemství, jak vydělat peníze. Toto tajemství se vyplatilo více než pěti stům extrémně bohatých lidí, které jsem měl po mnoho let příležitost analyzovat.

Andrew Carnegie mě přivedl k onomu tajemství před více než čtvrtstoletím. Když ho ten roztomilý, mazaný Skot přede mnou jen tak nadhodil, byl jsem ještě chlapec. Pak si naproti mně hověl v křesle a s rozvernou jiskřičkou v oku pozoroval, jestli pochopím plnou váhu toho všeho, co mi řekl.

Když uviděl, že jsem pochopil, zeptal se mě, zdali jsem ochoten věnovat třeba dvacet či více let tomu, abych sám sebe připravil na to, přivést tuto myšlenku na svět a odhalit ji těm, kteří by bez jejího poznání pravděpodobně neprožili úspěšný život. Souhlasil jsem a za pomoci pana Carnegieho jsem slib dodržel.

Tato kniha obsahuje zmíněné tajemství, jež bylo testováno na tisících lidí v různých situacích. Byl to právě Carnegie, kterému tajemství vyneslo obrovské bohatství a kdo přišel s myšlenkou rozšířit jej mezi lidi. Věřil, že tato magická poučka by se měla učit ve školách a na univerzitách. Říkal, že pokud by byla předávána správným způsobem, stala by se revolucí výchovného systému a mohla by dokonce zkrátit školní docházku až o polovinu.

Díky seznámení s Charlesem M. Schwabem a ještě jedním jemu podobným mladým mužem se pan Carnegie utvrdil v přesvědčení, že to, co se učí ve škole, nemá absolutně žádnou hodnotu pro reálný život, obchodování či vydělávání peněz. K tomuto závěru dospěl zkušeností, jež získal při koučování řady mladých mužů. Mnoho z nich nemělo žádné nebo jen malé vzdělání, ale využití oné poučky z nich udělalo neobyčejné osobnosti a navíc ještě ti, kteří se poučkou opravdu řídili, vydělali obrovské peníze.

V kapitole Víra se dočtete ohromující příběh o tom, jak byla založena a vedena gigantická společnost United States Steel Corporation. Carnegie totiž předal své tajemství jejímu mladému zakladateli a na jeho zkušenosti tak potvrdil, že magická poučka platí pro ty, kdo na svém úspěchu chtějí pracovat a věří mu. Tento celkem jednoduchý případ aplikace oné magické formule vydělal zmíněnému mladému podnikateli Charlesi M. Schwabovi neuvěřitelných šest set milionů dolarů.*

Fakta v této knize (že to jsou opravdu skutečná fakta, potvrdí všichni, kdo Carnegieho znali) vám dají jasnou představu o tom, co vám tato kniha může přinést. Ovšem za jediného předpokladu, totiž že víte, co chcete!

Tajemství úspěchu bylo ještě předtím, než bylo potvrzeno oním dvacetiletým testováním, předáváno mnoha lidem. Přesně podle Carnegieho předpokladu pomohlo těm, kteří s ním správně naložili. Někteří díky němu vydělali miliony a jiní zase vytvořili harmonické a šťastné rodiny.

Tajemství, jež je v knize zmíněno snad tisíckrát, není přesně pojmenováno. A zdá se, že právě proto, že je mírně odkryto a necháno na očích, funguje ještě lépe. Ti, kdo jej hledají a jsou připraveni jej přijmout, pochopí. Přesně z tohoto důvodu přede mnou také Carnegie tenkrát poprvé ono tajemství jen tak lehce nadhodil, aniž by jej pojmenoval.

Pokud jste připraveni přijmout magický recept na úspěch, najdete jej v každé kapitole alespoň jedenkrát. Přál bych si mít tu čest poradit vám, jak poznáte, že jste na tajemství připraveni. Bohužel bych vás tím ale jen připravil o část toho, co vám hledání cesty k onomu tajemství přinese.

Když jsem psal tuto knihu, můj syn právě dokončoval poslední rok studií na vysoké škole. Našel u mě rukopis druhé kapitoly, přečetl jej a tajemství pochopil. Využil jej tak dobře, že okamžitě získal velmi zodpovědné místo s nadprůměrným platem. Jeho příběh jsem proto v krátkosti ve druhé kapitole také popsal. Možná se vám zdá, že kniha slibuje příliš, tento příběh vám však může pomoci uvěřit. Pokud už také přestáváte sami v sebe věřit, máte potíže či jste nějak znevýhodněni, třeba nemocí či hendikepem, příběh mého syna pro vás může být oázou v poušti, kterou jste tak dlouho hledali.

Prezident Woodrow Wilson mnohokrát využil této magické poučky v průběhu druhé světové války. Nechal ji zaobalenou zakomponovat do školení, jež každý voják dostal před nástupem na frontu. Prezident Wilson mi také přiznal, že ono tajemství mu výrazně pomohlo při získávání podpory pro válku.

Dalším příkladem využití tajemství může být příběh Manuela L. Quezona, jenž inspirován tajemstvím osvobodil svůj filipínský lid a stal se jeho prvním prezidentem.

Zvláštní vlastností tohoto tajemství je, že kdo jej pochopí a využije, je doslova stržen úspěchem a už nikdy nemusí zakusit prohru. Pokud tomu nevěříte, projděte si jména těch, kteří jsou v knize zmíněni, a přečtěte si jejich životopisy. To vás přesvědčí.

Nic na světě není zadarmo!

Tajemství, o kterém mluvím, není zadarmo. Jeho cena je však mnohem nižší než to, co jeho prostřednictvím získáte. Ti, kteří jej nehledají, jej nemohou za nic na světě získat. Není zadarmo a nedá se koupit ani za peníze, protože je obsaženo ve dvou částech. Jednu z nich má v sobě již každý, kdo je na něj připraven. Tajemství slouží všem naprosto stejně. Vzdělání pro něj nic neznamená. Například dlouho předtím, než jsem sám ono tajemství objevil, získal jej jistý Thomas A. Edison. Využil jej tak obratně, že se díky němu stal světovým vynálezcem, přestože měl za sebou pouhé tři měsíce školní docházky. Později tajemství předal také svému obchodnímu partnerovi. Ten jej využil tak skvěle, že ve velmi mladém věku získal obrovské bohatství. Jeho příběh najdete na začátku první kapitoly. Přesvědčí vás, že zbohatnutí není nemožné, a přesto stále můžete být tím, čím chcete. Ujistí vás, že sláva, peníze, štěstí a uznání je zde pro všechny, kteří jsou na ně připraveni a usilují o ně.

Ptáte se, jak to všechno vím? Pochopíte, až si přečtete tuto knihu. Odpověď můžete najít buď v první kapitole, nebo třeba i na poslední stránce.

Když jsem prováděl ono dvacetileté testování Carnegieho magické poučky na příkladech úspěšných osobností, analyzoval jsem jich doslova stovky. Mnohé z nich přiznaly, že svého bohatství dosáhly jedině díky Carnegieho tajemství. Mezi těmito slavnými bohatými lidmi jsou například:

Henry Ford

Theodore Roosevelt

William Wrigley

John Wanamaker

James J. Hill

Wilbur Wright

William Jennings Bryan

Woodrow Wilson

William Howard Taft

Elbert H. Gary

King Gillette

Alexander Bell

John D. Rockefeller

Thomas A. Edison

F. W. Woolworth

Clarence Darrow

Tato jména reprezentují jen malý zlomek ze stovek známých Američanů, jejichž úspěchy v obchodní nebo jiné oblasti dokazují, že kdo pochopí a aplikuje Carnegieho tajemství, čekají jej v životě velké věci. Nepoznal jsem nikoho, kdo pochopil ono tajemství a neuspěl v oblasti, jež pro něj byla důležitá. Naopak jsem také nepoznal nikoho, kdo zbohatl a uspěl, aniž by ono tajemství poznal. Z těchto dvou skutečností jsem tedy logicky vyvodil, že „tajemství“ je jako součást povinné výbavy úspěšného člověka důležitější než to, co je obecně známo jako vzdělání.

Mimochodem, co je vzdělání? Na tuto otázku není těžké najít odpověď. Pokud mluvíme o škole, tak do ní mnoho úspěšných mužů příliš nechodilo. Například John Wanamaker mi jednou přiznal, že se mu dostalo opravdu jen základního vzdělání, v podstatě se učil za pochodu. Třeba takový Henry Ford nikdy nedokončil střední školu, natož vysokou.

Těmito příklady se nijak nesnažím snižovat důležitost vzdělání, chci ale demonstrovat, že ti, kdo si osvojí tajemství a dobře jej využijí v praxi, určitě uspějí a zbohatnou, ať už se jim dostalo vzdělání či nikoli.

Až budete číst mou knihu, tajemství se vám najednou z ničeho nic objeví před očima, ale vězte, že to bude ve chvíli, kdy na něj budete připraveni. Až se tak stane, poznáte to. Ať už to bude na první nebo poslední stránce, zastavte na okamžik, nalijte si skleničku a oslavte moment, který změní váš celý život.

Přejděme teď k první kapitole a seznamme se s příběhem mého velmi drahého přítele, jenž se velmi štědře odvděčil za získání onoho tajemství. Jeho úspěchy v podnikání svědčí o tom, že si momentu, kdy tajemství poznal, opravdu považoval. Při čtení jeho příběhu i těch dalších mějte na paměti, že všichni tito lidé bojovali se stejnými problémy v životě jako všichni ostatní. Problémy jako vydělávání peněz na živobytí, hledání naděje a odvahy, spokojenosti a klidu, i oni toužili zbohatnout a užít si svobody těla i duše.

Také mějte na paměti, že kniha vypráví pouze pravdivé příběhy, neklame vás falešnými úspěchy. Jejím účelem je odhalit pravdivé tajemství těm, kteří jsou připraveni jej přijmout. Kniha vám ale řekne nejen co dělat, ale hlavně jak to dělat, a navíc vám ještě předá onen důležitý impulz do začátku.

Dovolte mi ještě jako poslední slovo přípravy předtím, než se pustíte do první kapitoly, navrhnout tip, jak rozpoznat Carnegieho tajemství. Na začátku je myšlenka. Pokud jste připraveni přijmout tajemství, už nyní jej máte polovinu v kapse, a proto velmi snadno poznáte, až se spojí s jeho druhou polovinou v jeden velký celek.

Napoleon Hill, 1937

* Jedná se o americké dolary v roce 1937.

1. SÍLA MYŠLENKY

Vězte, že myšlenky jsou vlastně věcmi, a to velmi mocnými, obzvláště pokud jsou správně spojené s účelem, odolností a palčivou touhou proměnit je v bohatství nebo jiné materiální hodnoty.

Edwin C. Barnes objevil, jak pravdivá je teorie „myšlením k bohatství“. Nepodařilo se mu to však najednou, uvědomění přicházelo pozvolna a začalo jeho skutečně silnou touhou stát se obchodním partnerem Thomase Edisona.

Jedním z Barnesových hlavních povahových rysů bylo, že věděl přesně, co chce. Jeho cílem bylo pracovat s Edisonem, ale ne pro něj. Pozorně sledujte Barnesův příběh a zaměřte se na popis toho, jak změnil svou touhu v realitu. Jeho prostřednictvím lépe poznáte oněch 13 principů, jež vedou ke zbohatnutí.

Když E. C. Barnesovi přišlo poprvé na mysl jeho přání, nebyl v situaci, kdy by pro jeho uskutečnění mohl něco udělat. Měl před sebou dvě překážky. Neznal Edisona a neměl dost peněz na cestu vlakem do Orange v New Jersey. Takové překážky by byly pro většinu lidí dostatečně velké, aby je od realizace snu odradily. Barnese však nikoli, jeho přání nebylo jen tak obyčejné. A protože byl opravdu odhodlaný svůj sen zrealizovat, nakonec se rozhodl jet jako černý pasažér v nákladním prostoru vlaku, jen aby se tam dostal.

Představil se v Edisonově laboratoři a řekl, že přijel s vynálezcem začít obchodovat. Když Edison na tento rozhovor později vzpomínal, řekl: „Stál tam přede mnou a vypadal jako obyčejný tulák. V obličeji měl však výraz, který vyzařoval neobyčejné odhodlání získat, pro co si přišel. Život mě naučil, že pokud muž něco chce tak urputně, že dá v sázku celou svou budoucnost, obvykle to získá. Dal jsem mu tedy příležitost požádat o to, co měl na srdci, protože mi bylo jasné, že se rozhodl zůstat, dokud nebude po jeho. Následující události mě utvrdily v tom, že jsem neudělal chybu.“

Edisona nepřesvědčilo to, co mladý Barnes řekl, což i sám uvedl. Také to rozhodně nemohlo být jeho vzezření, co mu získalo příležitost spolupracovat ve vysněné laboratoři, to dokonce hrálo proti němu. Byl to jeho nápad, myšlenka, která rozhodla.

Kdyby se důležitost tohoto sdělení dala snadno předat každému, kdo jej čte, nepotřebovali bychom již další stránky knihy.

Barnes při prvním setkání své vysněné partnerství s Edisonem nezískal. Dostal však možnost začít pracovat v jeho kancelářích. Dělal práci za minimální plat, která pro Edisona nebyla vůbec důležitá, ovšem pro Barnese hrála stěžejní úlohu. Získal tak příležitost prezentovat svůj záměr tam, kde jej jeho „partner“ měl na očích. Měsíce ubíhaly jeden za druhým a nic významného, co by přibližovalo Barnese jeho cíli, se nedělo. Něco důležitého však probíhalo v Barnesově mysli. Jeho touha stát se Edisonovým partnerem neustále sílila.

Psychologové správně řekli: „Pokud je někdo na svou věc opravdu připraven, je to poznat.“ Barnes byl připraven na partnerství s Edisonem a navíc byl ještě připraven zůstat, dokud nezíská, pro co si přišel.

Neřekl si: „A k čemu to vlastně celé je? Nechám toho a raději zkusím získat práci obchodníka.“ Naopak řekl: „Přišel jsem, abych se stal obchodním partnerem Edisona, a svůj cíl dotáhnu do konce, i kdyby mi to mělo trvat do konce života.“ A myslel to vážně. Jak by svět byl jiný, kdyby lidé byli schopni stanovit si cíl a jít za ním.

Možná si toho tenkrát mladý Barnes nebyl vědom, ale jeho buldočí odhodlání a vytrvalost mu pomohly zbavit se všech překážek a přivolat příležitost, na kterou tak čekal. Když ona šance přišla, objevila se v trochu jiné formě a z jiné strany, než ji Barnes očekával. To je jeden z jejích obvyklých triků. Má ve zvyku tajně se přikrást zadními vrátky a často v převleku za smůlu či dočasnou prohru. Pravděpodobně právě proto mnoho lidí svou příležitost tak často nepozná a mine ji.

Pan Edison právě dokončil nový kancelářský přístroj, jenž byl tenkrát znám pod jménem Edisonův diktovací přístroj (později užíván s názvem Ediphone). Jeho obchodníci z přístroje nebyli nadšeni, nevěřili, že se bude dobře prodávat, aniž by se museli opravdu hodně snažit. Barnes ale uviděl svou příležitost. Připlížila se potichu v podobě divného stroje, o který kromě něj a vynálezce nejevil nikdo zájem.

Barnes věděl, že Edisonův diktovací přístroj dokáže prodat. Navrhl to Edisonovi a ten souhlasil. A opravdu, přístroj se začal prodávat. Ve skutečnosti to byl takový úspěch, že Edison dal Barnesovi smlouvu na prodej a distribuci přístroje po celé zemi. Z této obchodní spolupráce také vznikl slogan „Vyrobeno Edisonem, instaloval Barnes“. Z tohoto obchodního spojení Barnes velmi zbohatl, ale hlavně dokázal něco mnohem významnějšího. Totiž že myšlením opravdu zbohatnete.

Kolik peněz ona původní touha Barnesovi vynesla, to netuším. Možná dva, možná tři miliony dolarů. Ať už je ta částka jakákoli, je zanedbatelná ve srovnání s přínosem, jímž dokázal, že jakoukoli touhu lze odhodlaností přeměnit v realitu.

Barnes se vlastně doslova „vmyslel“ do partnerství s Edisonem! „Vmyslel“ se do obrovského majetku. Na začátku neměl naprosto nic. Věděl pouze, co chce, a měl odhodlání stát si za tím, dokud se mu to nepovede. Zpočátku neměl žádné peníze, měl jen nízké vzdělání a žádný vliv. Co však měl, byla iniciativa, víra a touha zvítězit. Díky těmto neporazitelným silám ze sebe udělal muže číslo jedna společně s největším vynálezcem všech dob.

Pojďme se podívat na jiný příklad. Tentokrát jde o muže, jenž měl všechny důvody si myslet, že není daleko od svého vytouženého bohatství, avšak cíle nedošel. Skončil totiž těsně před cílovou rovinkou.

Těsně před zlatem

Jednou z nejčastějších příčin neúspěchu je náš zvyk přestat, pokud se nám na chvíli nedaří. Tuto chyba někdy udělá každý z nás.

R. U. Darby, jenž se později stal jedním z nejúspěšnějších pojišťovacích agentů v zemi, vypráví příběh svého strýce, který se v době zlaté horečky také nakazil touhou po zlatu a rozhodl se odjet na Západ kopat a zbohatnout. Nikdy neslyšel rčení, že víc zlata pochází z hlav zlatokopů než ze země samotné. Ohraničil si pozemek a vyrazil s krumpáčem a lopatou. Nebylo to jednoduché, ale jeho touha po zbohatnutí byla velká.

Po týdnech kopání byl konečně odměněn prvním úspěchem v podobě zářivého valounu zlata. Aby jej ale mohl vytěžit, potřeboval silné stroje. Potichu zakryl důl a vrátil se zpátky domů do Williamsburgu v Marylandu, aby se příbuzným pochlubil svým úspěchem. Ti se složili na potřebné stroje a nechali mu je poslat k dolu. Strýc a Darby se vydali zpět pracovat v dole.

První vozík zlata byl vytěžen a odvezen ke zpracování. Bylo potvrzeno, že narazil na nejbohatší žílu v Coloradu. Stačilo už jen pár dalších vozíků, aby se zaplatily dluhy a oni získali omračující bohatství. Čím hlouběji se vrtáky zahlodávaly do země, tím větší byly naděje Darbyho a jeho strýce. Vtom se však něco stalo. Zlatá žíla zmizela. Dorazili až na samotný konec duhy, ale hrnec se zlatem nikde. Zoufale vrtali dál a dál ve snaze narazit znovu na žílu, vše bez úspěchu. Nakonec se rozhodli těžbu ukončit. Prodali stroje ve vetešnictví za pakatel a vydali se vlakem domů. Někteří vetešníci nebyli příliš chytří, tenhle však měl pod čepicí a najal si inženýra, aby důl pořádně prozkoumal a udělal odborné propočty. Inženýr prohlásil, že projekt zkolaboval, protože vlastníci dolu nic nevěděli o tzv. liniích zlomů. Podle jeho propočtů se žíla měla nacházet pouhé tři stopy od místa, kde Darby a jeho strýc přestali vrtat. A opravdu tam byla.

Onen vetešník pak z dolu vytěžil zlato za miliony dolarů, a to jen proto, že byl natolik chytrý, aby si nechal poradit od odborníka. Většinu peněz za nákup strojů zaplatil R. U. Darby, jenž byl tenkrát velmi mladý. Finance pocházely od jeho příbuzných a sousedů, kteří v něj věřili. Všechny peníze nakonec do posledního dolaru vrátil, ale nějakou dobu mu to trvalo.

Dlouho poté pan Darby svou ztrátu několikanásobně obrátil v zisk, když zjistil, že i lidská touha se dá změnit ve zlato. Tento objev učinil, když se začal zabývat prodejem životního pojištění.

Maje na paměti onu obrovskou ztrátu jen proto, že přestali kopat tři stopy od žíly, Darby se ve své nové profesi nikdy nevzdal, když jej někdo s jeho nabídkou životního pojištění odmítl. Poučil se z chyb své zlatokopecké minulosti a naučil se vytrvalosti.

Je normální, že než dosáhnete úspěchu, čeká vás na cestě dočasná porážka a možná i prohra. Pokud čelíte neúspěchu, je standardní lidskou reakcí snaha přestat. Přesně to asi udělá většina lidí. Více než pět set nejúspěšnějších Američanů přiznalo, že jejich úspěch přišel těsně předtím, než to vzdali. Porážka je mazaná a ráda si z lidí tropí ošklivé žerty. Škodolibě si užívá vašeho posledního zaškobrtnutí, právě když už máte cíl téměř nadosah. Jak ale někdo, kdo nemá čas ani chuť studovat svou porážku, může zjistit jak uspět? Kde a jak se má naučit umění odvrátit prohru a obrátit ji v úspěch?

Tato kniha vznikla jako odpověď na všechny tyto otázky, jež spočívá v oněch třinácti principech. Mějte při čtení na paměti, že odpovědi, které hledáte, můžete najít sami v sobě prostřednictvím nápadu, plánu nebo myšlenky, jež vás v průběhu četby může napadnout.

Někdy stačí jeden správný nápad a úspěch je zaručen. Pravidla, se kterými se v této knize seznámíte, představují nejzaručenější a nejpraktičtější cesty a prostředky, jak získat právě ony potřebné nápady.

Ještě předtím, než se přesuneme dále, abychom se detailněji zabývali těmito principy, mám pro vás jednu důležitou myšlenku.

Jakmile peníze začnou přicházet, děje se to tak rychle a v takové míře, že si lidé obvykle říkají, co s nimi bylo po celou tu dlouhou dobu předtím. Je to udivující o to více, když si uvědomíme, že lidé obvykle věří, že bohatství přichází jen k těm, kdo o něj dlouho a tvrdě usilují.

Až vám vaše myšlenky začnou přinášet bohatství, zjistíte, že vše začalo ve stavu vaší mysli, v konkrétním nápadu a hlavně s minimem nebo dokonce žádným úsilím. Věřím, že vás a také všechny ostatní bude zajímat, jak stavu mysli, jenž spouští zisky, dosáhnout. Mě to také zajímalo, a proto jsem strávil 25 let života výzkumem a analyzováním příběhů 25 tisíc lidí, abych zjistil, jak zbohatli. Bez tohoto výzkumu by tato kniha nikdy nevznikla.

Tady zpozorněte a povšimněte si velmi důležité pravdy: Krize v Americe začala někdy v roce 1929 a ve stejném měřítku pokračovala zhruba do doby po nástupu prezidenta Roosevelta do funkce. Poté krize začala ustupovat, až zmizela docela. Tak jako se ztratí temnota, když osvětlovač v divadle postupně přidává na světle, až nakonec celé pódium zalije silná záře reflektorů, stejně tak se pozvolna vytratil strach a obavy lidí a opět je zaplavila naděje.

Všímejte si pečlivě, že jakmile si osvojíte třináct principů naší filozofie a začnete uplatňovat návod na jejich využití v praxi, vaše finanční situace se začne okamžitě zlepšovat a všechno, na co sáhnete, se začne měnit ve váš prospěch. Myslíte, že je to nemožné? Ani náhodou!

Jednou z největších lidských slabin je přílišné přátelení se slovem „nemožné“. Všichni víme, co nebude fungovat, a je nám jasné, co nepůjde. Tato kniha vznikla pro ty, kteří hledají to, co ostatním pomohlo k úspěchu, a jsou ochotni na to vše vsadit.

Před mnoha lety jsem si koupil slovník. Když jsem jej přinesl domů, našel jsem v něm slovo „nemožné“ a opatrně jej z knihy vystřihnul. Nebylo by špatné, kdybyste udělali totéž.

Úspěch přichází k těm, kdo v něj věří. Prohra naopak provází ty, kteří sami sebe lhostejně ponechávají v roli poražených. Předmětem této knihy je naučit ty, co o to stojí, změnit stav mysli z neúspěšného nastavení do režimu vítěze.

Jednou z dalších slabostí, jež je společná příliš mnoha lidem, je zvyk posuzovat vše podle sebe. Proto někteří, kdo budou číst tuto knihu, nebudou věřit, že myšlením můžeme zbohatnout. Je to tím, že vyrostli v bídě, prohře, nedostatku a poraženectví a nemohou proto přemýšlet v dimenzích bohatství a úspěchu.

Miliony lidí závidí Henrymu Fordovi jeho úspěchy, peníze, štěstí, genialitu a vše další, čemu jeho úspěch přisuzují. Možná tak jeden ze sta tisíc však ví, v čem jeho tajemství spočívá, ale nemluví o tom – buď ze skromnosti, nebo protože si myslí, že by to znělo moc jednoduše. Následující příběh jeho „tajemství“ jasně vysvětlí.

Když se Ford rozhodl začít vyrábět svůj slavný motor V-8, chtěl mít všech osm válců v jednom bloku. Nařídil proto svým vývojářům, aby takový motor navrhli. Ti to sice udělali, ale i když projekt ležel před nimi na papíře, stále nevěřili, že to bude fungovat.

Ford jim však řekl: „Stejně ho vyrobte!“

„Není možné, aby to opravdu fungovalo!“ namítali.

„Pusťte se do toho,“ odvětil zatvrzele Ford, „a nepřestávejte, dokud to nevymyslíte.“

Nezbylo jim než pustit se do práce, v sázce bylo jejich zaměstnání. Uběhlo šest měsíců a nic nového se nestalo. Po dalších šesti měsících opět nic. Technici vyzkoušeli všechno možné, ale podle všeho tento úkol nešlo vyřešit. Když si ke konci roku přišel Ford promluvit se svými vývojáři a zjistit, jaký je stav, opět mu tvrdili, že se jim jeho úkol nedaří zvládnout. „Pokračujte,“ řekl na to Ford. „Já to tak chci a tak to bude.“

Dali se tedy opět do práce a najednou jako mávnutím kouzelného proutku problém vyřešili. Fordova tvrdošíjnost opět slavila úspěch.

Tento příběh není do minuty přesným popisem oněch událostí, hlavní smysl však zůstává. A vy, kteří chcete rozluštit tajemství Fordových milionů, jej z příběhu můžete vyčíst.

Henry Ford je představitelem úspěchu. Pochopil principy dosažení úspěchu a správně je aplikoval. Jedním z nich je touha neboli vědět, co chceme. Zapamatujte si tento Fordův příběh a identifikujte řádky, které jeho obrovský úspěch popisují. Pokud to uděláte, pokud umíte rozpoznat, kde přesně v textu leží ony principy, jež Fordovi přinesly to neuvěřitelné bohatství, můžete si být jisti, že i vy sami dokážete uspět ve všem, co si zamanete.

Jste „strůjcem svého osudu, kapitánem své duše“

Když anglický básník W. C. Henley napsal ony prorocké verše „jsem strůjcem svého osudu, jsem kapitánem své duše“, měl nám také přímo vysvětlit, že každý jsme strůjcem svého osudu a kapitánem své duše proto, že máme moc ovládat své myšlenky.

Měl nám také říci, že éter, kterým naše Země pluje, je vlastně neuvěřitelně rychle se pohybující energie. Tento éter je naplněn formou jakési univerzální síly, jež se přizpůsobuje tomu, jaké myšlenky máme, a přeměňuje je na jejich hmotný ekvivalent.

Kdyby nám básník tohle všechno řekl, hned bychom věděli, proč jsme strůjci svých osudů a kapitáni svých duší. Kdyby nám jen byl vysvětlil, že tato síla nerozlišuje mezi pozitivními a negativními myšlenkami, že přemění v realitu myšlenku na chudobu stejně rychle jako myšlenku na bohatství.

Měl nám také vysvětlit, že naše mozky jsou doslova magnetizovány těmi nejsilnějšími myšlenkami v naší hlavě, jež neznámým způsobem přivolávají síly, lidi či okolnosti, které jsou v souladu s povahou našich dominantních myšlenek.

Měli bychom také vědět, že než můžeme začít bohatnout, musíme v sobě probudit opravdovou touhu po penězích, jež nás zmagnetizuje, a také že na peníze musíme myslet. Tato touha nás pak přivede k plánu, jak opravdu zbohatnout.

Protože však Henley nebyl filozof, ale básník, spokojil se s pouhým konstatováním faktu a interpretaci přenechal ostatním.

Pravda se kousek po kousku odhaluje a už teď je zřejmé, že principy obsažené v této knize ovládají ono tajemství k našemu úspěchu.

Nyní nás čeká prozkoumání prvního z našich principů. Mějte otevřenou mysl a nezapomínejte, že následující pravidla si nevymyslel jeden člověk. Pocházejí od 500 různých lidí, kterým se podařilo nevídaně zbohatnout, od těch, co začali v naprosté bídě, téměř bez vzdělání a bez jakéhokoli vlivu. Principy dosažení úspěchu v jejich případě zafungovaly, a proto je i vy můžete využít ve svůj prospěch.

Uvidíte, že to nebude nijak složité.

Než se začtete do následující kapitoly, je důležité, abyste si uvědomili, že obsahuje pravdivé informace, které mohou naprosto zásadním způsobem ovlivnit vaši ekonomickou situaci, jako se tomu stalo v případě dvou lidí, jejichž příběhy budu popisovat. Také bych chtěl zdůraznit, že mám k těmto dvěma mužům natolik blízký vztah, že bych si nikdy nemohl dovolit jejich příběh jakkoli přibarvit. Jedním z popisovaných je můj nejlepší přítel, se kterým se znám více než dvacet pět let. Tím druhým je můj vlastní syn. Neobyčejný úspěch, kterého oba dosáhli, shodně přičítají síle principu, o němž se dočtete na následujících stránkách.

2. TOUHA: ZAČÁTEK KAŽDÉHO ÚSPĚCHU

Když před více než třiceti lety Edwin C. Barnes slézal z nákladního vlaku v Orange v New Jersey, vypadal možná jako tulák, ale myslel jako král.

Jak šel od vlaku do kanceláře Thomase A. Edisona, jeho mozek pracoval. Viděl sám sebe, jak stojí v Edisonově přítomnosti. Slyšel sám sebe, jak se pana Edisona ptá, zda mu dá příležitost stát se jeho obchodním partnerem a splní mu tak jeho životní přání.

Barnesovým hnacím motorem totiž nebyla naděje! Nebylo jím ani přání! Byla to pulzující touha, jež zastínila všechno ostatní. Byla naprosto jednoznačná.

Touha se v Barnesovi nezrodila, teprve když se s Edisonem setkal, byla v něm již velmi dlouho. Když se poprvé objevila, mohlo to být možná jen přání, ale ve chvíli, kdy Barnes stanul před Edisonem, to již přání rozhodně nebylo.

Po několika letech stál Barnes znovu před Edisonem. Bylo to ve stejné kanceláři jako poprvé. Tentokrát však už jeho touha byla skutečností. Byl obchodním partnerem Thomase A. Edisona. Jeho životní cíl se naplnil. Tentokrát mu lidé záviděli, jaké že to má štěstí. Znali však jen část příběhu a netušili, jaký kus cesty musel ke svému úspěchu ujít.

Barnes uspěl, protože si stanovil konkrétní cíl a do jeho dosažení vložil veškerou svou energii, sílu a snahu. Edisonovým partnerem se nestal první den po příjezdu. Byl rád i za tu nejpodřadnější práci, hlavně že mu dala příležitost přiblížit se vysněnému cíli.

Po pěti letech přišla šance, na kterou tak úpěnlivě čekal. Během celé té doby se nestalo naprosto nic, co by mu dalo byť jen zlomek naděje. Pro každého ve firmě, kromě jeho samotného, byl Barnes jen článkem v soukolí Edisonova molochu. Barnes se však od prvního dne, kdy tam začal pracovat, viděl již jako Edisonův partner.

Tento příběh pozoruhodně ilustruje sílu konkrétní touhy. Barnes uspěl, protože si nic na světě nepřál víc, než stát se Edisonovým obchodním partnerem. Spálil za sebou všechny mosty a upřednostnil svou touhu před vším ostatním, až se mu nakonec splnila.

Když jel do Orange, neříkal si: „Zkusím Edisonovi navrhnout, ať mi dá klidně jakoukoli práci.“ Řekl si: „Až uvidím Edisona, sdělím mu, že jsem přijel, abych s ním začal obchodovat.“

Neřekl si: „Budu tam pracovat pár měsíců, a když to nevyjde, dám výpověď a začnu někde jinde.“ Naopak řekl: „Budu dělat cokoli, co mi Edison uloží, ale nakonec se stanu jeho obchodním partnerem.“

Neříkal si: „Nebudu zavírat oči před jinými příležitostmi pro případ, že by mi to u Edisona nevyšlo.“ Barnes tvrdil: „Přeji si na světě jen jedinou věc, a to stát se obchodním partnerem T. A. Edisona, a jsem rozhodnutý udělat pro to maximum. Spálím za sebou mosty a dám v sázku celou svou budoucnost, protože věřím, že dosáhnu toho, po čem prahnu.“

Nenechal si otevřená žádná zadní vrátka, mohl buď zvítězit, nebo zkrachovat. A to je Barnesův příběh.

Před mnoha lety žil jeden vojevůdce, který stál před zásadním rozhodnutím. Udělal jej a díky němu nakonec zvítězil ve slavné bitvě. Posílal své vojáky do bitvy proti většímu a silnějšímu protivníkovi. Vojáci se nalodili, odpluli vstříc nepříteli, a když se opět vylodili, dostali od svého vojevůdce rozkaz spálit své lodě. Vojevůdce jim před první bitvou řekl: „Teď vidíte své vlastní lodě spálené na popel. To znamená, že nemáme jinou šanci, jak se odtud dostat, než zvítězit. Víme, že naše možnosti jsou buď výhra, nebo porážka.“ A vyhráli!

Každý, kdo chce vyhrát, musí být připraven spálit své lodě a zavřít všechna zadní vrátka. Jedině tak bude jeho mysl spalována touhou, jež je základní podmínkou vítězství.

Ráno po velkém chicagském požáru stála skupinka obchodníků na State Street, pozorovali doutnající ruiny toho, co bývaly jejich obchody. Pak se rozhodli uspořádat hlasování, zda Chicago znovu vybudovat, nebo zde skončit a začít někde jinde. Kromě jednoho hlasovali všichni pro odchod z Chicaga. Ten jediný obchodník, který hlasoval pro znovuobnovení města, ukázal na místo, kde stával jeho obchod, a řekl: „Pánové, na tomto místě vybuduji nejúspěšnější obchod na světě. A nezáleží na tom, kolikrát jej sežehnou plameny.“ A stalo se. Obchod postavil a ten tam stojí dodnes jako připomínka toho, co je palčivá touha. Snadnější by pro Marshalla Fielda bylo udělat přesně to, co udělali ostatní. Když se nedařilo, sebrali se a přesunuli jinam, kde doufali, že jim pšenka pokvete.

Všimněte si rozdílu mezi Marshallem Fieldem a ostatními obchodníky. Je to právě to, co odlišuje Edwina C. Barnese od tisíce ostatních mužů, kteří také pracovali v Edisonově společnosti. Je to „TO“, co odlišuje vítěze od poražených.

Každý člověk začne toužit po zbohatnutí, jakmile dospěje do věku, kdy si uvědomí hodnotu peněz. Pouhé přání však nestačí. Co připraví cestu ke zbohatnutí, je silná touha spojená s nastavením mysli, jež hraničí s posedlostí. Další důležitou složkou je konkrétní plán cesty a způsobu vydělání peněz. Vše pak musíte pojistit vytrvalostí, jež nezná porážku.

Metoda přerodu silné touhy v reálné finance obsahuje šest praktických kroků:

1. Zaměřte se na konkrétní částku, kterou chcete vydělat. Nestačí jen vágně říci: „Chci mít spoustu peněz.“ Je opravdu důležité nastavit si jako cíl přesnou sumu peněz. (V následující kapitole vysvětlíme z psychologického hlediska, proč je to tak důležité.)

2. Stanovte si, co na oplátku za tyto vytoužené peníze uděláte. (Na světě není nic zadarmo.)

3. Určete konkrétní datum, do kdy onen majetek hodláte získat.

4. Připravte si velmi konkrétní plán, jak svého snu dosáhnete. Pořádně si rozmyslete, zda jste opravdu schopni a připraveni začít tento plán realizovat.

5. Toto vše sepište do svého osobního prohlášení. Jmenujte částku, o kterou usilujete, datum, do kdy peníze získáte, co nabízíte na oplátku a také přesně popište svůj plán, jak danou sumu peněz vyděláte.

6. Toto prohlášení si dvakrát denně přečtěte. Jednou těsně před spaním a podruhé ráno. Při čtení se již musíte cítit jako majitel oné vysněné částky.

Je opravdu důležité, abyste tato pravidla dodržovali. Obzvláště důležitý je pak krok číslo šest. Můžete si stěžovat, že se těžko dokážete vcítit do situace, kdy už jste dosáhli svého cíle, ale pomoci k tomu může ona palčivá touha. Pokud si opravdu velmi silně přejete zbohatnout, vaše přání se změní v posedlost a ta vám napomůže přesvědčit sama sebe, že získáte, o co usilujete.

Jen ti, pro které jsou peníze důležité, mohou zbohatnout. V praxi to znamená, že vaše mysl je tak plná touhy po zbohatnutí, že už se vlastně vidíte jako boháči. Nezasvěceným a těm, kteří se nikdy do hloubky nezabývali fungováním lidské mysli, se mohou tato pravidla zdát směšná. Abyste uvěřili síle těchto šesti kroků, může vám pomoci příběh Andrewa Carnegieho, který začínal jako obyčejný dělník v ocelárnách. Navzdory svému nuznému původu dokázal pomocí těchto pravidel získat majetek přesahující sto milionů dolarů.

Také vás může podpořit, že těchto šest kroků velmi kriticky otestoval i sám Thomas A. Edison, který nejenže prohlásil, že jsou zcela zásadní pro zbohatnutí, ale dokonce řekl, že je vidí jako naprosto nezbytné pro dosažení úspěchu v jakékoli oblasti.

Filozofie těchto kroků nevyžaduje k dosažení úspěchu velkou dřinu či obětování. Nemusíte se zesměšňovat ani nepotřebujete speciální vzdělání. Potřebujete však představivost. Ta je pro úspěšnou aplikaci těchto kroků naprosto zásadní. Nesmíte také spoléhat pouze na štěstí, nebo že to nějak dopadne. Cesta za bohatstvím je pro všechny stejná. Všichni, kdo zbohatli, nejdříve také snili, doufali, přáli si, toužili a plánovali, a pak teprve dosáhli svého cíle.

V tuto chvíli jste si zřejmě uvědomili, že pokud sami sebe nepřesvědčíte, že uspějete, dokud sami sebe neuvidíte jako boháče, nemáte šanci na úspěch.

Všichni velikáni v historii byli také snílci. Pokud si své miliony nedokážete živě představit, nikdy je neuvidíte ani na svém bankovním účtu. Nyní se otevřela největší příležitost všech dob pro praktické snílky. Naštěstí pro nás, kteří touží být jednou bohatými, žijeme v dynamickém světě vyžadujícím nové nápady a řešení, nové lídry, vynálezy, nové metody učení a marketingu, nové knihy a literaturu, nové počítačové aplikace, nové léky, prostě a jednoduše nové přístupy ve všem, v obchodě i v životě. Za tím vším ale musí být ona konkrétní touha po uskutečnění plánu. Splnit si svůj sen mohou jen praktičtí snílci, kteří dokážou sebrat odvahu a sen proměnit v realitu. Byli to vždy praktičtí snílci, kdo posunoval svět kupředu.

My, kteří to chceme někam dotáhnout, pamatujme, že nejúspěšnější lidé na světě vždy dokázali osedlat onu neviditelnou, ještě nenarozenou příležitost a přerodit ji třeba v mrakodrapy, města, letadla, auta, lepší zdravotnictví, prostě v něco reálného, co svět dělá příjemnějším místem pro život.

Základním předpokladem pro úspěch v dnešním světě je tolerance a otevřená mysl. Ti, kteří se bojí nového, jsou předem odsouzeni k nezdaru. Ještě nikdy nebylo na světě víc příležitostí pro novátory jako dnes. Sice se už neprobíjíme Divokým západem, v dnešní době je to ale svět financí a průmyslu, jejž je třeba přetvořit novými pravidly.

Nikdy nedovolte, aby se někdo posmíval vašim snům. Abyste v dnešním rychle se měnícím světě uspěli, musíte do sebe nechat vejít ducha dávných objevitelů, kteří dali naší civilizaci to nejdůležitější. Předali nám ducha příležitosti, díky němuž můžeme rozvinout a zpeněžit své vlohy.

Příkladem nám může být Kolumbus, který vsadil vše na existenci neznámého světa a nakonec jej opravdu objevil! Slavný astronom Koperník zase věřil, že na světě je více planet, a svou teorii potvrdil. Jakmile uspěl, nikdo ho už nenazýval pouhým snílkem. Místo toho jej celé generace uctívají jako jedince, který opět potvrdil, že „úspěch mluví sám za sebe, kdežto neúspěch je neomluvitelný.“

Pokud si myslíte, že váš nápad je realizovatelný, a věříte mu, pusťte se do práce. Věřte ve zdárný konec a nic nedbejte na to, co asi ostatní řeknou, když se vám na chvíli nebude dařit. Oni totiž možná netuší, že každý nezdar s sebou nese i semínko úspěchu.

Henry Ford byl chudý a bez vzdělání. Věřil však, že lze vyrobit kočár, který bude jezdit bez koní. Pustil se do práce jen s tím málem, co měl, a doslova změnil svět. Roztočil nakonec víc kol než kdokoli jiný, a to jen protože věřil svému snu.

Thomas Edison zase snil o elektrické lampě. Snad desettisíckrát se mu nepovedla, ale nakonec to dokázal. Praktičtí snílci to nevzdávají!

Ještě než přejdeme k další kapitole, nechte ve své mysli vzplát plamínek naděje, víry, odvahy a tolerance. Pokud je spojíte s principy, o kterých v naší knize mluvíme, všechno ostatní si vás už najde ve chvíli, kdy na to budete připraveni.

Je rozdíl mezi tím, přát si něco, a být připraven to opravdu dostat. Dokud nevěříte, že onu vytouženou věc opravdu můžete mít, nejste ještě připraveni. Musíte věřit, ne doufat nebo si přát, a také je třeba mít otevřenou mysl. Odvaha ani víra nepřichází k těm, co mají klapky na očích.

Mějte na paměti, že mířit vysoko a chtít od svého života hodně stojí stejné úsilí jako spokojit se s chudobou a málem.

Jak touha přechytračila Matku přírodu

Jako vrchol této kapitoly jsem si nechal představení jednoho z nejneobyčejnějších lidí, jaké jsem kdy poznal. Poprvé jsem ho spatřil jen pár minut po jeho narození. Přišel na svět bez uší a lékař konstatoval, že bude pravděpodobně hluchoněmý.

S jeho názorem jsem nesouhlasil. Mohl jsem si to dovolit, byl jsem otec onoho čerstvě narozeného miminka. Rozhodl jsem se, že to tak nenechám, udělal jsem si jasný názor, ale jen potichu, ve skrytu své duše. Rozhodl jsem se, že můj syn bude slyšet i mluvit. Příroda mi mohla dát syna bez uší, ale nemohla mě přesvědčit, abych přijal tento hendikep jako hotovou věc. Věděl jsem, že můj syn bude mluvit i slyšet. Jak? Byl jsem si prostě jistý, že musí existovat nějaký způsob, jak to zařídit. A věděl jsem, že na to přijdu. Na mysli mi vytanula slova nesmrtelného Emersona: „Řád věcí nás učí víře. Je potřeba jen uposlechnout. Pro každého je k mání rada, jedině pokorným nasloucháním však uslyšíme to správné slovo.“

To správné slovo? Touha! Toužil jsem víc než po čemkoli jiném, aby můj syn nebyl hluchoněmý. A této touhy jsem se nikdy nevzdal. Lidská mysl nezná hranic kromě těch, které sami uznáváme, napsal jsem před několika lety. Poprvé jsem začal pochybovat, jestli je to pravda. Na posteli přede mnou leželo sotva narozené dítě, kterému nebyla dopřána tak základní věc, jako je sluch. I kdyby nakonec mohl slyšet a mluvit, stejně vypadal jinak. To bylo přece omezení, které si dítě jen nevymyslelo. Co s tím budu dělat? Věděl jsem, že musím najít cestu, jak přenést svou palčivou touhu na svého syna, a dovést tak zvuk do jeho mozku, aniž by potřeboval uši. Naplánoval jsem si, že jakmile dítě vyroste natolik, že bude schopné spolupracovat, naplním jeho mysl mou touhou slyšet a Matka příroda tak najde způsob, jak tuto touhu přetavit v realitu.

To všechno se odehrávalo v mé mysli, nikomu jsem o tom neřekl. Jen jsem si každý den připomínal svou přísahu, že můj syn nebude hluchoněmý.

Jak hoch rostl a začal si všímat věcí kolem sebe, vypozorovali jsme, že určité zvuky slyší. Když dosáhl věku, kdy děti obvykle začínají mluvit, k řeči se sice neměl, ale podle toho, jak se choval, jsme si všimli, že některé zvuky určitě registruje. A přesně to jsem potřeboval vědět! Byl jsem přesvědčen, že pokud alespoň trochu slyší, může svůj sluch postupně vycvičit. A v tom se stalo něco, co mi dalo naději. Přišlo to však zcela odjinud, než jsem očekával.

Koupili jsme gramofon. Když chlapec poprvé uslyšel hudbu, dostal se do extáze a gramofon si přivlastnil. Zakrátko dokonce začalo být zřejmé, že některé skladby má raději než ostatní, například jeho nejoblíbenější byla písnička „It´s a long way to Tipperary“. Jednou si takhle přehrával jednu skladbu pořád dokola asi dvě hodiny, stál před gramofonem a při tom měl zuby přitisknuté k přístroji. Teprve po letech jsme jeho nevědomé, ale důmyslné počínání pochopili, když jsme se doslechli o kostním vedení zvuku.

Krátce poté, co si náš hoch přivlastnil gramofon, jsem zjistil, že mě zřetelně slyší, když na něj mluvím se rty přitisknutými na jeho spánkovou kost. Tyto objevy se okamžitě staly nástrojem, jak přeměnit mou touhu v realitu, a pomoci tak mému synovi slyšet a mluvit. V té době začal hoch vyslovovat první slova. Vypadalo to slibně. Protože jsem byl přesvědčen, že jednou uslyší a bude mluvit, začal jsem mu tuto touhu předávat. Zjistil jsem, že miluje příběhy. Dal jsem se tedy do práce a vymyslel řadu příběhů, které budovaly jeho představivost a dodávaly mu chuť slyšet a mluvit. Měli jsme rádi obzvláště jeden příběh, který jsem vždycky nějak ozvláštnil. Tento příběh mu vnukával myšlenku, že jeho postižení není nic špatného, ale dává mu výhodu oproti ostatním. Dočetl jsem se, že každá odlišnost v sobě nese zárodky příležitosti. Musím však přiznat, že jsem opravdu ani trochu netušil, jak by se tato nevýhoda mohla stát přínosem. Přesto jsem nepolevil a naši filozofii každodenně vkládal do synovy hlavy s nadějí, že čas ukáže. Přestože mi rozum jasně říkal, že uši se nedají nahradit, má touha a víra byly silnější a rozum odsunuly do pozadí.

Když se na to všechno dívám zpětně, velký vliv na ony šokující výsledky měla synova důvěra ve mě. Nic z toho, co jsem mu řekl, nezpochybňoval. Vnukl jsem mu myšlenku, že má oproti svému staršímu bratrovi velkou výhodu, jež mu pomůže v mnoha věcech. Například učitelé si jistě všimnou, že nemá uši, a proto mu budou věnovat větší pozornost a budou k němu laskavější. A to se také stalo. Zařídila to však jeho matka, která se s učiteli domluvila, aby mu věnovali více péče, kterou potřeboval. Také jsem mu namluvil, že až vyroste, bude moci prodávat noviny jako jeho starší bratr, ale že bude mít oproti němu velkou výhodu. Lidé mu budou dávat víc peněz, protože si řeknou, jak je šikovný a pracovitý, přestože nemá uši.

Postupem času jsme si začali všímat, že se mu sluch zlepšuje, a navíc bylo zřejmé, že své postižení zcela ignoruje. Když mu bylo asi sedm, poprvé se ukázalo, že naše snažení přináší ovoce. Několik měsíců škemral, aby mohl začít prodávat noviny. Matka mu to však nechtěla dovolit, protože si myslela, že pro něj na ulici kvůli jeho hluchotě není bezpečno.

Jednoho dne to tedy vzal do svých rukou. Když zůstal doma sám, prolezl ven kuchyňským oknem a začal své první podnikání. Půjčil si od souseda ševce šest centů a ty investoval do novin. Noviny prodal a vydělané peníze použil na nákup dalších. Tak to dělal až do večera. Když splatil vypůjčených šest centů, zjistil, že vydělal celých čtyřicet dva centů navíc. Když jsme v noci přišli domů, našli jsme jej v posteli, s penězi v ruce. Jeho matka mu rozevřela dlaň, vzala peníze a rozplakala se. Plakala nad vším. Plakat nad prvním synovým vítězstvím ale přece nebylo na místě! Já se naopak od srdce rozesmál, protože jsem pochopil, že má snaha vštípit dítěti víru měla úspěch.

Jeho matka za tímto prvním obchodním úspěchem viděla, jak její hluchý chlapec riskuje svůj život, aby si vydělal pár centů. Já jsem naopak viděl odvážného, ambiciózního a tvrdohlavého mladého obchodníka, jehož hodnota stonásobně vzrostla, protože se sám rozhodl začít podnikat a uspěl. Měl jsem obrovskou radost, protože jsem viděl důkaz jeho šikovnosti, která jej bude provázet celým životem.

Pozdější události mou teorii jen potvrdily. Když jeho bratr něco chtěl, lehl si na zem, plakal a kopal nohama, dokud to nedostal. Když ale něco chtěl ten „malý hluchý chlapec“, vždy si vymyslel, jak vydělat peníze a pořídit si věc sám. Můj vlastní syn mě naučil, že nevýhoda může být cestou k vítězství, pokud ji někdo nevnímá jako překážku a nevymlouvá se na ni.

Ten malý hluchý chlapec prošel všemi školami, aniž by slyšel učitele nebo spolužáky, pokud na něj nekřičeli z blízka. Nikdy nechodil do školy pro hluché a také jsme mu nikdy nedovolili, aby se naučil znakovou řeč. Dali jsme si za cíl, že povede normální život mezi normálními dětmi, i když nás to stálo mnoho rozvášněných debat se školskými úředníky.

Na střední škole náš syn vyzkoušel elektrické naslouchadlo, bohužel mu ale nijak nepomohlo. Když totiž před lety lékař J. Gordon Wilson operoval jednu stranu synovy hlavy, zjistil, že nemá vyvinuté sluchové orgány. Přičetli jsme proto neúspěch nového zařízení tomuto faktu.

Nadešel poslední týden synových středoškolských studií, bylo to přesně osmnáct let po oné operaci, a stalo se něco, co navždy změnilo jeho život. Náhodou dostal k vyzkoušení jeden z nových modelů sluchadel. Protože po posledním neúspěchu nevěřil, že by to mohlo fungovat, otálel s jeho vyzkoušením. Nakonec si ale zařízení nasadil na hlavu, vložil do něj baterie a ejhle, jako mávnutím kouzelného proutku se jeho celoživotní touha slyšet splnila! Poprvé v životě slyšel téměř tak dobře jako všichni ostatní.

„Cesty boží jsou nevyzpytatelné.“ Opilý radostí nad tím, jak mu naslouchací zařízení změnilo svět, běžel k telefonu a zavolal matce. Poprvé v životě slyšel její hlas naprosto perfektně. Další den slyšel mluvit své profesory, aniž by na něj museli křičet, slyšel rádio i televizi. Poprvé mohl volně konverzovat s lidmi, aniž by na něj museli zvyšovat hlas. Jednoduše se mu změnil svět. Protože jsme odmítli přijmout chybu přírody, donutili jsme ji svou neutuchající touhou, aby to jinou praktickou cestou napravila.

Touha se začala vyplácet, ale ještě nebylo vyhráno. Chlapec ještě nenašel způsob, jak obrátit svůj hendikep ve výhodu.

Sotva si plně uvědomoval důležitost toho, co se právě stalo, ještě v záchvatu radosti z nově objeveného světa zvuku napsal děkovný dopis výrobci nových naslouchadel, kde mu barvitě vylíčil svou zkušenost. Něco, co z jeho dopisu vyzařovalo, přimělo výrobce, aby jej pozval do New Yorku. Když dorazil, prohlédl si továrnu, a zatímco vyprávěl hlavnímu inženýrovi, jak se mu změnil život, probleskl mu hlavou nápad. Byl to moment, kdy se jeho hendikep obrátil ve výhodu.

V zásadě se stalo toto: Napadlo ho, že by mohl vyprávěním svého příběhu pomoci milionům hluchých, kteří žijí bez naslouchacího přístroje. Tehdy a tam se rozhodl, že zasvětí život službě neslyšícím. Celý měsíc věnoval výzkumu. Analyzoval marketing výrobců pomůcek pro neslyšící a vytvářel vlastní komunikační model zaměřený na tuto skupinu lidí po celém světě. Smyslem jeho počínání bylo otevřít jim onen „změněný svět“ tak, jak jej sám poznal. Když svou práci dokončil, připravil dvouletý plán, který pak prezentoval majitelům firmy vyrábějící naslouchadla. Okamžitě ho zaměstnali. Dříve by jej ani ve snu nenapadlo, že je předurčen přinést naději a úlevu tisícům neslyšících, kteří by bez jeho pomoci zůstali navždy uvězněni ve světě ticha.

Krátce poté, co se můj syn stal partnerem výrobce naslouchadel, pozval mě na jeden ze seminářů, které jeho společnost organizovala. Učili zde hluchoněmé naslouchání a mluvení. Nikdy jsem o ničem podobném neslyšel, tak jsem byl trochu skeptický a jen jsem doufal, že to nebude naprostá ztráta času. A tady jsem spatřil ve větším měřítku to, co jsem dokázal svou touhou, aby můj syn normálně slyšel. Viděl jsem hluchoněmé, jak se učí slyšet a mluvit prostřednictvím naprosto stejného principu, který jsem sám využíval před dvaceti lety, abych zachránil svého syna před hluchoněmotou. Nějakým podivným otočením kola osudu se tak stalo, že můj syn Blair a já jsme byli předurčeni pomoci léčit hluchoněmotu. Pokud vím, jsme jediní, kdo potvrdil, že hluchoněmotu lze vyléčit a postižení mohou žít normální život. Pokud se to povedlo jednou, půjde to i v jiných případech. Není pochyb o tom, že by Blair zůstal hluchoněmý, kdybychom já a jeho matka uvěřili lékaři, jenž nám u porodu oznámil, že naše dítě nebude nikdy slyšet ani mluvit.

Když byl Blair dospělý, vyšetřil jej doktor Irving Voorhees, specialista na podobné případy. Byl šokován, jak dobře slyší a mluví, a řekl nám, že podle jeho závěrů by neměl být vůbec schopen slyšet. Ale on slyší, navzdory tomu, že rentgen jeho lebky ukázal, že v místech, kde by měly jeho uši vést k mozku, není v kosti žádný otvor.

Když jsem synovi předal touhu, aby jednou uslyšel a mohl mluvit, donutil jsem Matku přírodu udělat výjimku, kterou si nikdo neumí vysvětlit. Nepřísluší mi domnívat se, co se asi stalo, ale bylo by trestuhodné, abych si nechal jen pro sebe, co jsme prožili. Je mou povinností a zároveň ctí potvrdit, že pokud si někdo něco usilovně přeje a má neutuchající víru, nic není nemožné.

Nemám pochyb, že touha má zvláštní moc převtělit se ve svou reálnou podobu. Blair si přál normálně slyšet a stalo se. Narodil se s postižením, díky kterému mohl také skončit na ulici. Jeho postižení mu však dalo možnost posloužit milionům neslyšících a také se mu stalo skvělým zaměstnáním a zdrojem financí na celý život. Ony milosrdné lži, které jsem mu po léta v dětství vkládal do hlavy, se ospravedlnily samy. Na světě není nic, co by víra a touha nemohly proměnit ve skutečnost. Tyto kvality má každý k dispozici.

Za celou svou kariéru, kdy jsem se věnoval lidem s osobními problémy, jsem nenarazil na jediný případ, který by více demonstroval sílu touhy. Lidé často dělají chybu, že píší o věcech, se kterými nemají velkou zkušenost. Já jsem díky synovi získal neopakovatelnou výhodu vyzkoušet si na vlastní kůži, co palčivá touha dovede.

Možná to bylo příhodné, že se stalo, co se stalo, a mohli jsme tak touhu otestovat. Neznamená to logicky, že když touha porazí i samotnou Matku přírodu, i lidé se jí musejí podvolit? Lidská mysl je zvláštní a nevypočitatelná. Netušíme, jak využívá okolnosti, lidi a věci kolem nás coby prostředky k proměně touhy ve skutečnost. Možná věda jednou rozluští toto tajemství.

Já jsem v synově mysli nechal zakořenit touhu po normálním sluchu a řeči. Tato touha se naplnila. Zasadil jsem mu do hlavy také touhu proměnit hendikep ve výhodu. I tato touha byla zrealizována.

Způsob, jakým se to povedlo, lze jen těžko popsat. Skládá se ze tří konkrétních veličin. Spojil jsem víru s touhou po normálním sluchu, kterou jsem předal svému synovi. Zadruhé jsem v něm neochvějně a bez přestání tuto touhu po léta posiloval. A zatřetí, on mi věřil!

Věřím v sílu touhy spojené s vírou. Na vlastní oči jsem viděl zvednout se lidi ze dna bídy a dosáhnout velkého majetku. Viděl jsem, že vyzvedla lidi, když se pokusili znova vstát po velké prohře, viděl jsem, jak umožnila mému synovi normální život, přestože se narodil bez uší.

Jak lze sílu touhy uchopit? Odpověď na tuto otázku jste našli prostřednictvím těchto příběhů a přečtete si ji ještě na následujících stránkách.

Jakýkoli úspěch (a naprosto nezáleží na jeho povaze) musí začít prostřednictvím silné, palčivé touhy dosáhnout něčeho konkrétního. Nějaký zvláštní, ale velmi silný princip mentálních reakcí pak dokáže převést impulz silné touhy, a „to ono“ pak nedovolí prohrát.

3. VÍRA: VIZUALIZACE A VÍRA V ZÍSKÁNÍ TÉ SPRÁVNÉ TOUHY

Víra je hlavní chemií mysli. A pokud se spojí s myšlenkou, podvědomí okamžitě najde onu počínající vibraci a vytvoří její virtuální obraz, který pak pošle „Nekonečné inteligenci“, stejně jako se to děje v případě modliteb.

Víra, láska a sex jsou naše nejsilnější pozitivní emoce. Když se smíchají, dokážou správně zabarvit vibraci myšlenky tak, že se okamžitě dotkne podvědomí, kde je z ní vytvořen obraz našeho přání. Jedině tak získá od Nekonečné inteligence žádanou reakci.

Láska a víra jsou emoce spojené s naším duševnem. Sex má zase tělesný původ. Jedině tyto tři emoce spojené dohromady dokážou vytvořit přímou linku mezi naší duší a nekonečnem.

Jak se naučit věřit

Víra je stav mysli, který lze do našeho podvědomí vpravit neustálým ujišťováním a opakováním, je to něco jako autosugesce. Abychom si to vysvětlili na příkladu, řekněme si třeba, proč čtete tuto knihu. Zřejmě proto, abyste se naučili přeměňovat myšlenku a touhu ve skutečnost, což jsou v tomto případě peníze. Pokud se necháte vést instrukcemi této kapitoly o autosugesci, budete schopni přesvědčit své podvědomí, že věříte, že získáte, po čem toužíte. Vaše podvědomí na to bude reagovat vírou, kterou pak ostře následují konkrétní kroky realizace vaší touhy.

Jak funguje víra, je téměř nemožné popsat. Je to, jako byste chtěli slepému říci, jak vypadá červená – nemáte ji s čím srovnat. Pokud jste si osvojili našich třináct pravidel, pak je víra stav mysli, který si můžete přivodit prostřednictvím vůle. Je to stav mysli, jenž vzniká dobrovolně, pokud zmíněná pravidla aplikujete.

Jediný způsob, jak vyvolat víru, je opakování příkazů a ujišťování našeho podvědomí. Zkusme si ji vysvětlit tím, jak se lidé stávají zločinci. Jeden slavný kriminalista vysvětloval, že se v zásadě děje asi toto: „Když se lidé poprvé setkají se zločinem, odsoudí jej. Když v jeho dosahu ale zůstanou déle, zvyknou si na něj a otrnou. Pokud ve zločineckém prostředí zůstanou ještě déle, zločin přijmou jako normu a začnou jej také páchat.“

Naprosto stejně to funguje s vírou. Pokud pravidelně zásobujete své podvědomí určitou myšlenkou, stane se, že ji přijmete jako fakt a následně se přesunete k procesu realizace. Všechny myšlenky ve spojení s emocemi a vírou se okamžitě přesunují do procesu realizace.

To, co rozhýbává myšlenky, co jim dává impulz, jsou pocity. A pokud jsou všechny tři silné emoce, tedy láska, víra a sex, ve spojení, působí daleko silněji, než když je každý z těchto pocitů osamocen. A stejně jako myšlenky ve spojení s vírou ovlivňují pozitivně či negativně naše podvědomí, funguje to i s emocemi. To znamená, že negativní emoce mají silný vliv a fungují na stejném principu jako ty pozitivní. Takto si lze vysvětlit onen záhadný fenomén lidí, kteří nemají v životě štěstí nebo se jim zkrátka obecně nedaří.

Na světě jsou miliony lidí, kteří věří, že jsou odsouzeni k chudobě a neúspěchu, protože jsou polapeni záhadnými negativními silami, nad nimiž nemají kontrolu. Ve skutečnosti jsou to však oni sami, kdo si neštěstí přivolávají právě negativní vírou, kterou pak jejich podvědomí přetvoří v realitu.

Myslím, že teď je správná chvíle, abychom vám ještě jednou vysvětlili, že pokud jakoukoli touhu proměníte ve víru, jste již kousek od svého cíle. Víra je onen element, který proměňuje myšlenku v realitu. Nic vám nestojí v cestě, pokud chcete působit na své podvědomí, stejně jako se to povedlo mně a mému synovi.

Abychom si uměli zcela přestavit, jak to funguje, zkusme svému podvědomí namluvit, že jsme už získali ony materiální statky, po kterých toužíme. Podvědomí si vytvoří obrázek této situace a ten je okamžitě předán víře, aby se začala činit.

Myslím, že jsme si pro začátek řekli o víře dost, nyní je důležité začít ji procvičovat v praxi. Budete se zlepšovat podle toho, jak moc budete zkoušet věřit, nestačí pouze přečíst si návod.

Pokud je pravdou, že se kdokoli, kdo je v neustálém styku se zločinem, stane kriminálníkem (což je mimochodem fakt), znamená to na druhou stranu, že každý, kdo své podvědomí zásobuje ujišťováním, že věří, je nakonec schopen uvěřit. Mysl je ovlivnitelná. Pokud zcela pochopíte toto pravidlo, bude vám jasné, proč se musíte ve svém životě zaměřit na pozitivní emoce a snažit se naopak vytlačit jakékoli negativní.

Mysl ovládaná pozitivními pocity je živnou půdou pro víru. A vírou ovlivněná mysl předává do podvědomí instrukce pro realizaci našich přání.

Víra je stav mysli, který lze navodit autosugescí

Slova „věřte“ nebo „mějte víru“ byla vždy zaklínadlem propagátorů náboženství. Nikdy však nikomu pořádně nevysvětlili, jak víru získat. Nikdy neřekli, že víra je stav mysli a může být navozena autosugescí.

Srozumitelným jazykem vám nyní vysvětlíme pravidlo, jak může víra vzklíčit tam, kde zatím není.

Věřte sami sobě a věřte v nekonečno.

Ještě než začneme, měli byste si znovu připomenout, že víra je elixír, který oživuje myšlenku!

Předcházející věta je tak důležitá, že byste si ji měli přečíst ještě jednou a podruhé a potřetí a ještě jednou nahlas!

Víra je začátkem vaší cesty ke zbohatnutí!

Víra dělá zázraky, které není možné vědecky vysvětlit.

Víra je jedinou známou protilátkou proti neúspěchu.

Víra je element, sloučenina, která v kombinaci s modlitbou umožňuje přímou komunikaci s Nekonečnou inteligencí.

Víra je element, který přeměňuje běžné vibrace myšlenky vzniklé v mysli člověka na jejich duchovní ekvivalent.

Víra je jediným prostředkem, který dokáže ovládnout síly Nekonečné inteligence.

Všechna předešlá tvrzení lze dokázat a není to nijak složité. Důkazem je autosugesce. Pojďme na ni zaměřit svou pozornost, zjistěme, co to vlastně je a co dokáže.

Je známou pravdou, že nakonec začneme věřit tomu, co si sami dlouho opakujeme. Pokud někdo pořád dokola opakuje lež, ostatní jí nakonec uvěří a ještě si budou myslet, že je to pravda.

Jsme takoví, jací jsme, díky dominantním myšlenkám přebývajícím v naší mysli. Myšlenky vložené do našich hlav podpořené soucitem a další kombinací emocí jsou ty základní síly, jež ovládají naše chování.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Tři mistři úspěchu.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.