Doreen Virtue

Andělské vedení

Jak navázat dialog s Bohem a strážnými anděly

Andělské vedení

Doreen Virtue, Ph.D.

Z anglického originálu Divine Guidance přeložila Klára Šumová

Odpovědná redaktorka Soňa Havlová

Produkce V Síti s. r. o.

Elektronické formáty připarvil KOSMAS, www.kosmas.cz

Výroba CPI Moravia Books s. r. o.

Vydalo nakladatelství Synergie Publishing SE

www.synergiepublishing.com

Elektronické vydání první

Text Copyright © 1999 by Doreen Virtue

Translation Copyright © 2014 Synergie Publishing SE

Published by arrangement with St. Martin’s Press, LLC.
All rights reserved

ISBN 978-80-7370-253-3 (váz.)

ISBN 978-80-7370-087-4 (e-kniha)

Věnováno Bohu a andělům s nekonečnou láskou
a vděčností za vše.

Poděkování

Tato kniha je zázrak. Je výsledkem pomoci a rad od Boha a andělů a velkého úsilí celé řady lidí, kteří se zasadili o její vydání. V první řadě bych chtěla poděkovat Bohu, Ježíši Kristu, nanebevzatým mistrům a andělům za jejich neuvěřitelnou pomoc, kterou mi při psaní této knihy poskytovali. Díky nim plynulo hladce a lehce, takže jsem rukopis i přes neustálé cestování kvůli přednáškovým turné dokončila včas. Je to vaše zásluha!

Dále bych chtěla poděkovat Bobu Morrisovi, který pracoval jako obchodní ředitel v nakladatelství, jež mi vydalo mou první knihu. Bob mě seznámil s Richardem F. X. O’Connorem, který se ujal redakce Andělského vedení. Díky, Bobe – byl jsi se mnou v samých počátcích a zůstal jsi mi nablízku po celou dobu, co píši knížky. Jsi anděl!

Coby autorka jsem zvyklá popisovat ezoterické pocity, přesto se mi nedostává slov, když chci z hloubi duše vyjádřit svou vděčnost těm, kdo mi pomohli. A tak zde prostě jen uvedu seznam těch, bez jejichž pomoci a podpory by tato kniha nikdy nevznikla. Jsou to: Richard F. X. O’Connor, William Clark, Pearl Reynoldsová, Nick Bunick, Neale Donald Walsch, Jimmy Twyman, Rita Curtisová, Bill Hartley, Michael Dougherty, Jean Marie Stineová, Garrick Lahoda, Michael Tienhaara, Grant Schenk, Charles Schenk, Bill Hannan, Joan Hannanová, Ada Montgomeryová, Ten Hannan, Emmet Fox a Laurie Joy Pinkhamová.

Moje díky si zaslouží také Debra Evansová, Ken Kaufman, Gregory Roberts, Louise L. Hayová, Betty Eadieová, Dannion Brinkley, Neale Dr. Wayne Dyer, Gregg Braden, Rosemary Alteaová, Marianne Williamsonová, James a Salle Redfieldovi, Dolores Cannonová, Reid Traycy, Jill Kramerová, Kristina Reeceová, Karen Schiebová, Robin Roseová, Lucretia Scottová, Gregg Braden, Lee Carroll, Jan Tober, Robert Odom, Scott Steele, Camilla Scottová, Nikki Kilgore, dr. Jordan Weiss, Terry Ashová, Silvia Aslanová, Melinda Stephensová-Buckeová, Mary Ellen AngelScribe, Forrest Holly, dr. Norman Vincent Peale, Phillip Krapf, dr. Richard Neves, dr. Caroline Millerová, Bob Strouse, Sue Strouseová, dr. Leticia Oliverová, dr. Susan Stevensonová, David Allikas, Steve Allen, Gary a Insiah Beckmanovi, Tim Miejan, Cindy Saulová, Gerry Magee, Joe a Shantih Moriartyovi, Andrea DeMichaelisová, Tania Chamerlainová, Kay Wiltsieová, dr. Elisabeth Rossová, Patsy Nelsonová, June Rouseová, Dan Liss, Dale Mann, Elihu Edelson, K. Kares, dr. Beverlee McLaughlinová, Nancy Freierová, Steve Freier, Jim Clark, Bo Wise, Horacio Valsecia, Alan Richards a všichni muži a ženy, kteří mi laskavě dovolili popsat v této knize jejich příběhy. Vám všem náleží mé díky!

Poznámka autorky

Všechny studie a příběhy popisované v této knize jsou skutečné a pravdivé, v případě svých klientů jsem však změnila jejich jména a osobní podrobnosti, aby zůstala zachována jejich anonymita. Jedinou výjimkou jsou příběhy, které se staly mně samé, a také citace vědeckých studií či případů, tehdy však plné jméno a příjmení osob uvádím na základě jejich výslovného souhlasu. V těchto případech jsem jejich jména ani osobní podrobnosti neměnila.

V pasážích o Bohu používám tradiční zájmeno „On“, abych se vyhnula nešikovnému vypisování výrazu „On nebo Ona“. To však neznamená, že bych byla přesvědčená, že je Bůh výhradně mužského rodu. Domnívám se totiž, že je oboupohlavní. Proto bych vás chtěla požádat, abyste si na příslušných místech dosadili v duchu zájmeno „Ona“, pokud to více odpovídá vašemu přesvědčení. Někdo by možná dal před výrazem „Bůh“ přednost jeho synonymům, jako jsou Duch, Universum, Stvořitel nebo Otec-Matka. Během svých hovorů s Bohem jsem poznala, že na jménech nezáleží. Bohu záleží jen a jen na tom, abychom s ním co nejčastěji hovořili.

PŘEDMLUVA

Nick Bunick, jehož příběh zachycuje kniha The Messengers

V průběhu dějin se vyskytla celá řada výjimečných osobností, jimž se dostalo zvláštního daru od Boha: schopnosti navázat prostřednictvím vizuální či verbální komunikace osobní vztah s Božími posly – anděly. Mezi tyto významné historické postavy patří například sv. František z Assisi, Jana z Arku či mystik 18. století Emanuel Swedenborg, jemuž se zároveň dostalo jedinečného Božího požehnání v podobě kontaktů s anděly.

Kdekdo se možná ptá: Kam se všichni andělé poděli? Proč mezi námi nežijí další Bohem vyvolení lidé, kteří by nám dokázali, že všechny ty příběhy z minulosti nejsou smyšlené a že andělé skutečně existují? Proč nemáme i mezi našimi současníky osobnosti, které by byly od Boha obdařené schopností hovořit s anděly, abychom i my, lidé třetího tisíciletí, mohli nacházet útěchu a duchovní porozumění ve vědění, že poslové Boží nejsou jen výplodem bujné fantazie minulosti, nýbrž duchovní skutečností našich současných životů?

S Doreen Virtue jsem se poznal na knižním veletrhu v Denveru. Třebaže jsme tam spolu strávili jen krátkou chvíli, poznal jsem z andělské energie a přítomnosti nebeských bytostí, jež ji obklopovaly, že je skutečně obdařená mnoha Božími požehnáními.

O několik měsíců později se mi naskytla příležitost strávit s Doreen jeden den v jejím rodném městě v jižní Kalifornii. U večeře v překrásné restauraci s jedinečným výhledem na Tichý oceán mi Doreen vyprávěla o darech, jichž se jí dostalo. Jak jsme tak seděli v onom nádherném prostředí, které mi do značné míry připomínalo posvátný prostor, Doreen se mě zeptala, zda mi smí zprostředkovat informace, jichž se jí dostává od andělů. Z jejich obsahu jsem pak okamžitě poznal, že je nemohla získat jinak než prostřednictvím nebeské komunikace.

V rámci turné ke knize The Messengers (česky dosud nevyšlo, pozn. red.), která popisuje můj životní příběh, jsem po celé zemi uspořádal řadu přednášek. Určité informace, jež mi sdělil Duch, jsem si však nechával pro sebe. Opakovaně jsem se zaobíral otázkou, zda už nastal ten pravý čas, abych dál sdílel to, co mi bylo řečeno.

Doreen mi tehdy řekla: „ Nicku, vaši andělé vám vzkazují, že informace, o něž se s vámi podělili, už si nemáte nechávat pro sebe. Žádají vás, abyste je vyjevil ostatním, neboť k tomu nazrál ten správný čas.“

Její prohlášení pro mě bylo důkazem, že je osobou obdařenou od Boha.

V současnosti se mi dostává té báječné zkušenosti, že mohu s Doreen cestovat po naší zemi a podílet se s ní na duchovních přednáškách a seminářích před početným publikem. Jsem tak svědkem moudrosti a neobyčejných darů, jež Bůh Doreen svěřil a které teď sdílí s tisíci dalších lidí. Její moudrost a vzácné dary zachycuje i tato kniha.

Kniha Andělské vedení je pozoruhodná z celé řady důvodů. Představte si na okamžik, že jste vstoupili do překrásné restaurace, kde vám nabídnou obsáhlý jídelní lístek. A při pohledu na tu báječnou bohatou nabídku si uvědomíte, že jste ve výběru z ní omezeni pouze svou chutí k jídlu a tím, co všechno jste ochotni vyzkoušet.

Kniha Andělské vedení je v mnoha ohledech právě takovým jídelním lístkem, protože Doreen Virtue dokáže zprostředkovat úžasné dary. Samozřejmě záleží pak už jenom na vás, které z nich začleníte do svého života. Pokud se rozhodnete přijímat informace přímo od Ducha, přicházejícího od Boha a andělů, Doreen vám prostými slovy plnými lásky, jež se v pravdě dotknou vašeho srdce, ukáže, jak na to.

Připomene vám, že vaše mysl je vrátným, který střeží přístup k vašemu srdci a duši. A poskytne vám také praktický návod, jak tuto bránu otevřít a zpřístupnit své srdce a duši spolehlivým radám od Boha a vašich andělů.

Doreen Virtue nám s citlivostí sobě vlastní vysvětluje, že každý z nás má vyšší já, ale také ego, jež se spolu sváří o nadvládu nad našimi myšlenkami a rozhodováním. Doreen pak dále ukazuje, jak rozpoznat, které z nich je hnacím motorem vašich životních rozhodnutí. Tato kniha vás naučí poznat okamžiky, kdy vaše ego bojuje s vaším vyšším já, a zároveň na základě andělského vedení změnit a ovládat své jednání.

Rady, jež nám autorka této jedinečné knihy předkládá, byste měli přijímat doslova, neboť Doreen Virtue je skutečným lidským mostem do duchovního světa. Svou knihou Andělské vedení vám podává klíč k odemknutí brány, jež vám umožní přejít po tomto mostě na druhou stranu. Přidejte se k ní na této úžasné cestě.

Úvod

Ve chvíli, kdy jsem vstoupila do konferenčního centra v Minneapolis, zalily jeho prosklené chodby teplé sluneční paprsky. Okolní příjemné světlo zrcadlilo moji povznesenou náladu. Tu mi přivodily myšlenky na přednášku, kterou jsem měla mít toho odpoledne na zdejším veletrhu celostního života. Podle značek jsem chodbami konferenčního centra vyrazila na místo konání veletrhu. Sotva jsem zahnula za roh, uviděla jsem tisíce lidí shromážděných před barevnými stánky a jednotlivými řečníky. Ve vzduchu se mísila vůně vanilkového kadidla s melodií fléten a rytmem bubnů. Takováto setkání vystavujících, přednášejících a návštěvníků mě nikdy nepřestanou bavit. Připadám si na nich jako na velkém večírku, kdy se seběhne celé město, aby přivítalo všechny, kdo se právě po dlouhé době vrátili domů.

Dvě hodiny před mým vystoupením měl přednášku Neale Donald Walsch. Mám velmi ráda jeho Hovory s Bohem^1, a tak jsem se na ni rozhodla jít. Posadila jsem se do poslední řady v dlouhé místnosti ponořené do šera. Neale si vzal mikrofon a začal hovořit o tom, jak ho při psaní uzdravujících rad v jeho knihách vedl hlas Boží. Žena, která seděla vedle mě, se rozplakala. Její společník jí podal kapesník a objal ji kolem ramen.

Neale hovořil o svém tématu velmi vášnivě a několikrát se odmlčel, aby si otřel slzy. Několik lidí během jeho přednášky chvatně opustilo sál a bylo na nich přitom vidět, že i pro ně je to emocionálně velmi náročné. Většina přítomných však setrvala a při Nealových poetických líčeních jeho hovorů s nebeskou říší vroucně přikyvovala.

I já jsem při vyprávění o jeho kontaktech s Bohem souhlasně přikyvovala. Hovořil totiž o stejných zprávách, které jsem už od raného dětství od Boha a andělů dostávala i já. Hloubala jsem nad tím, že Bůh zjevně předává všem velmi podobná poselství lásky jako supervýkonná rozhlasová stanice, vysílající na všechny strany tentýž program. Bůh své rady přizpůsobuje tomu, komu je právě předává, jejich podstata však zůstává stejná: skutečná je jen láska a jediné, co nám brání poznat všemocnost lásky, je náš vlastní strach.

V duchu jsem se probírala tím, jak se moje práce na poli zprostředkovávání duchovních kontaktů v posledních letech proměnila. Na naléhání Boha a svých strážných andělů jsem většinu svého času trávila přednáškami a pořádáním seminářů, na nichž jsem jejich účastníky učila, jak na to, aby dokázali nebeské rady sami vnímat. Řídila jsem se nebeským vedením, které mi sdělilo, že je třeba, abych co nejvíc lidí naučila navazovat kontakty s nebeskou říší. Tyto kontakty lidem umožní přijímat důležité rady ohledně jejich práce, zdraví a vztahů, rady, které jim mohou mnohdy doslova a do písmene zachránit život.

Vzpomínala jsem na všechny ty klienty, s nimiž jsem pracovala a kteří ve věcech nebeského vedení mnohdy tak urputně bojovali sami se sebou. Na jednu stranu toužili zakusit komunikaci s Bohem. Zároveň ale měli pocit, že je špatné či šílené pokoušet se naslouchat hlasům duchovní říše. Jejich sporné pocity a touhy se tak vzájemně vyrušily a jednoduše tak zablokovaly kanály pro komunikaci s Bohem. Své křesťansky orientované klienty pak ujišťuji slovy apoštola Pavla z prvního listu Korintským, kde nazývá schopnost přijímat nebeské vedení „darem proroctví“. Apoštol Pavel jednoznačně říká, že pokud jsme odhodlaní užívat tohoto daru s láskou, je moudré o něj usilovat.2

Když Nealeho přednáška skončila, spolu s ostatními jsem vyskočila a poděkovala mu potleskem vestoje. Věděla jsem, že teď je řada na mně, abych promluvila a představila publiku další důležitý díl skládanky. Tak jako je posláním Nealeho života předávat světu léčivé zprávy od Boha, posláním toho mého je komunikovat s nebeskou říší.

Když jsem stála před svými posluchači, cítila jsem, že se chtějí zeptat na jediné: „Proč nedokážeme slyšet hlas Boží jako Neale Donald Walsch?“ V podtextu pak zaznívala ještě další nevyslovená otázka: „Copak nás Bůh nemiluje stejně jako Nealeho?“

Zadívala jsem se publiku do očí, jež žadonily o odpovědi na tyto otázky. V tu chvíli jsem byla šťastná, že jsem zkoumání této problematiky a přednáškám o ní věnovala tolik času. Na všech svých seminářích jsem totiž představovala konkrétní způsoby navázání kontaktu s Bohem a anděly.

Večer téhož dne jsem se na recepci pro přednášející dala s Nealem do řeči. Neale, který na mě působil vřelým a hluboce upřímným dojmem, mi vyprávěl, jak zázračně mu vydání Hovorů s Bohem změnilo život. Shodli jsme se, jak se životy lidí navázáním vztahu s nebeskou říší zásadním způsobem proměňují a zázračně uzdravují. I můj vlastní život je živoucím důkazem pozoruhodných změn, jež přicházejí s nasloucháním nebeskému vedení.

Na tomtéž večírku za mnou přišel plavovlasý mladý muž. Poznala jsem v něm zaměstnance veletrhu, který uváděl mou přednášku a následně ji celou strávil v první řadě. Dobře jsem si tehdy všimla, že ji sleduje s očima navrch hlavy.

„Pocházím z velmi konzervativní rodiny,“ začal mi vysvětlovat. „Chodili jsme každou neděli do kostela, nikdy jsme ale nebyli takzvaně ‚nábožensky založení‘. Když jste dnes říkala, že s Bohem a anděly může komunikovat každý – myslela jste tím skutečně každý?“ V jeho tváři se zračila nevyslovená otázka: Chcete říct, že i já mohu komunikovat s Bohem?

A tak jsem mu řekla: „Zjistila jsem, že bez ohledu na své vzdělání, momentální duchovní směřování nebo náboženské názory může každý přijímat jasné zprávy z nebeské duchovní říše. Všichni se můžeme naučit rozlišovat pravé nebeské zprávy od hlasu vlastní představivosti či našeho nižšího ega. Stačí jen naučit se je jasně rozlišovat. Bůh a andělé nám opakovaně poskytují spolehlivé odpovědi na naše nejhlubší, nejosobnější a nejnaléhavější otázky. Stačí jen naučit se jejich odpovědím rozumět a jednat podle nich.“

Můj protějšek si uhladil své plavé vlasy a nepatrně se zachmuřil. „Tak vy mi tedy tvrdíte, že mohu vést přímé hovory s Bohem, aniž by mi dělal prostředníka kněz, jasnovidec nebo někdo jako Neale Donald Walsch?“

Musela jsem se nad jeho otázkou pousmát. Vysvětlila jsem mu, že i já jsem byla z kontaktů s Bohem zpočátku frustrovaná. Pochybovala jsem o nich a dlouze jsem v tomto ohledu sama se sebou bojovala. Když jsem mu pak sdělila, co mu andělé a Bůh říkají ohledně jeho vztahu a kariéry, muž se konečně zasmál a prohlásil: „Víte, přesně to jsem si celou dobu myslel, že mi říkají!“

Náš hovor zaslechla i další z pozvaných, pohledná mladá žena jménem Kristina. Požádala mě o obdobnou pomoc se zprostředkováním andělského vedení. Zašly jsme do rohu místnosti a já jí jako „překladatelka“ jejích andělů popsala slovy a obrazy vzkaz, který jí chtěli předat. Když jsem Kristině v jeho rámci řekla, že se cítí být uvězněná ve svém současném zaměstnání, do očí se jí vedraly slzy. Svěřila se mi, že zoufale touží po smysluplnější práci, finanční nejistota jí však brání opustit její dosavadní místo v továrně.

„Andělé vás vyzývají, abyste jim důvěřovala, Kristino,“ řekla jsem jí. Poskytla jsem jí další podrobnosti o tom, jak jí chtějí se změnou zaměstnání pomoci. Kristině se roztřásl spodní ret a dokonce se do něj musela kousnout, aby se jí slzy nerozkutálely po tvářích. Po několika minutách, během nichž jí andělé podrobně radili, jak by mohla snížit svoje současné životní náklady, se Kristina usmála. „Andělé mají pravdu!“ zasmála se šťastně. „Jen jsem jim kvůli svým finančním starostem odmítala naslouchat.“ Pak jsem ji naučila, jak může sama naslouchat hlasu Boha a svých andělů. Jak jsem jí tak pomáhala probudit její duchovní vnímání prostřednictvím zraku, sluchu a doteku, připadala jsem si jako Anne Sullivanová, pomáhající hluché a nevidomé Heleně Kellerové.

Metody, které jsem vysvětlovala Kristině i účastníkům svých přednášek a seminářů, najdete i v této knize. Zmíněné postupy pomohly naučit se přijímat andělské vedení tisícům účastníků mých přednášek ze všech myslitelných věkových i příjmových skupin, lidem nejrůznějších národností, vzdělání i etnického původu. Také jejich náboženské směřování bylo velmi různorodé, například protestantské, katolické, mormonské, židovské, buddhistické, muslimské, agnostické a řada dalších. A stejně jako moje přednášky a semináře je i tato kniha určena lidem každé víry, neboť Bůh posílá své anděly a rady všem bez rozdílu.

Jako psychoterapeutka jsem pracovala s množstvím lidí, u nichž otázky víry provázely velmi nepříjemné či bolestné zkušenosti. Společným jmenovatelem v těchto případech byla nechuť mých klientů ke všemu, co jim náboženství byť jen vzdáleně připomínalo. Většině z nich byly jakékoli zmínky o Bibli, Bohu, svatém Duchu či Ježíšovi krajně nepříjemné, neboť v nich probouzely bolestné vzpomínky na jejich trýznivé zkušenosti. Řada mých klientů mě žádala, abych před nimi Boha označovala eufemismy jako jsou Universum, Duch nebo Láska. Pokud mi k tomu jejich andělské vedení poskytlo svolení, v zájmu vyléčení jsem se jim podřídila. Dodnes jsem přesvědčená, že není důležité to, jakými slovy se v souvislosti s duchovní říší vyjadřujeme, nýbrž to, aby byla naplněná láskou. Přesně jak se říká v duchovní příručce Kurz zázraků, slova jsou jen symboly symbolů.3

Jistá účastnice jednoho z mých seminářů mi přišla říct, že sebou trhne pokaždé, když zmíním archanděla Michaela, protože jeho jméno v ní vyvolává bolestné vzpomínky na návštěvy kostela v dětství. Požádala mě, abych o něm přestala mluvit, protože jinak by musela z mého semináře odejít.

Krátce jsem si s ní pohovořila a zjistila jsem, že se domnívá, že jména jako Bůh, Ježíš či archanděl Michael používám jako náboženské termíny, nikoli jako jména skutečných živoucích bytostí. A tak jsem jí řekla: „To jste mi špatně rozuměla. Já tu hovořím o bytostech, které vnímám jako skutečné živé osoby. Všechny tyto bytosti včetně archanděla Michaela jsou mými nejlepšími přáteli. Pomohli mi více než kdokoli jiný, proto je pro mě normální o nich takhle hovořit a vyjadřovat lásku, již vůči nim pociťuji.“

Když žena pochopila, že o jménech, jež si pamatovala z návštěv kostela v dětství, nehovořím proto, abych v ní probudila pocit viny, nebo ji přiměla se mnou souhlasit – a že hovořím o skutečných lidech a andělech duchovní říše, kteří jsou živí a provázejí nás v každém okamžiku našeho života –, neměla už s mými dalšími výklady problém.

Lidé se mě také často táží, proč o Bohu mluvím v mužském rodě. Jedna žena dokonce měla potřebu zeptat se mě, zda nejsem sexistka. Tak jsem jí vysvětlila, že při popisování našeho Stvořitele užívám zájmeno v mužském rodě, protože se chci vyhnout neobratné formulaci „On či Ona“ a zároveň jde o zvyk, daný léty četby západní literatury. Samozřejmě vím, že starší verze Bible a dalších posvátných textů hovoří o Bohu jako o „Matce“ a „Otci“. Osobně vnímám Boha jako oboupohlavní sílu lásky a inteligence, nikoli jak muže či ženu. Pokud by vám v pasážích o Bohu znělo lépe zájmeno v ženském rodu, samozřejmě si ho tam dosaďte.

Někteří moji klienti a účastníci mých seminářů vůči Bohu pociťují hluboké opovržení. Často mluvím s řadou lidí, kteří jsou přesvědčení, že je Bůh zradil, protože nevyslyšel jejich modlitby, když ho prosili, aby ušetřil jejich blízké, kteří umírali, aby odvrátil nějakou tragédii, nebo někoho uzdravil. A tak s Bohem záměrně nekomunikují. Přesto však chodí na moje přednášky a semináře, protože se na určité úrovni touží napojit na Boží lásku. Opakovaně pracuji s lidmi, kteří potřebují uzdravit svůj vztah s Bohem, což je základním předpokladem pro znovuotevření všech komunikačních kanálů. V této knize se zabývám léčením opovržení vůči Bohu či strachu z něj, které brání přijímání nebeského vedení.

Každý den mi přicházejí dojemné dopisy a telefonují mi lidé, kteří za pomoci postupů, o nichž přednáším na svých seminářích a jež popisuji v této knize, protrhli nebeskou oponu. Vím, že tyto postupy fungují, protože nám je poskytl Bůh a jeho andělé. V žádném případě nejsem jediná, komu se zpráv o těchto postupech dostalo. Setkávám se s mnoha lidmi, kteří s nebesy komunikují stejnými nebo velmi podobnými způsoby. Jsem přesvědčená, že tyto metody jsou vrozené a pocházejí od Boha, a právě proto si je přirozeným způsobem osvojuje tolik lidí. Během čtení můžete mít pocit, že si na něco obdobného vzpomínáte, nikoli že se to dozvídáte jako novou informaci. Tyto metody stírají hranice mezi náboženstvími, neboť nám bez ohledu na naše vyznání připomínají, že jsme všichni děti Boží.

Každý člověk si v sobě nese vrozenou schopnost komunikovat s Bohem, se svými strážnými anděly a nanebevzatými mistry, jako byli Ježíš, Mojžíš, Krišna, Muhammad či Buddha. Tato schopnost duchovní komunikace je součástí naší Bohem dané podstaty. Občas ovšem potřebujeme pár rad a trochu povzbuzení, abychom toto své přirozené nadání dokázali rozvinout a prakticky používat. Obojí vám poskytne tato kniha.

1 Walsch N., Hovory s Bohem, Pragma, 2002

2 1Kor 13:2, 14:1, 14:31, 14:39.

3 Kurz zázraků : úplné vydání, Thesan, 2012

ČÁST PRVNÍ

Jak navázat dialog s Bohem a strážnými anděly

KAPITOLA PRVNÍ

Jste v neustálém kontaktu
s Bohem

Stala se vám někdy obdobná situace?

• Nemůžete najít důležitý předmět, který jste někam založili – například klíče od vozu, peněženku nebo dopis. Vtom se vám dostane náhlého tušení, na jehož základě ho vzápětí najdete.

• Při řízení vozu vás cosi přiměje přejet do vedlejšího pruhu. Pak zjistíte, že jste se jen tak tak vyhnuli zácpě nebo nepříjemné nehodě.

• Máte tušení, že se někdo z vašich blízkých dostal do svízelné situace. Když se mu ozvete, zjistíte, že vaši pomoc skutečně potřeboval.

• Seznámíte se s novým člověkem a později zjistíte, že jste už při prvním setkání správně odhadli, jak se bude váš vztah vyvíjet.

• Neznámý hlas vás varuje před nebezpečím. Později zjistíte, že vás jeho varování zachránilo před velkými problémy či tragédií.

• Vzpomenete si na dávného přítele či přítelkyni a tatáž osoba vám ještě téhož dne zatelefonuje nebo vám od ní přijde dopis či e-mail.

V průběhu života se vám často a opakovaně dostává nebeského vedení, mnohokrát si však případy, kdy vás Bůh a andělé vedou, vůbec neuvědomujete. Můžete mít podezření, že v jistých neobvyklých událostech vašeho života „mají prsty“ nebesa. A nejspíš víte i o několika situacích, v nichž vás nad veškerou pochybnost vedl Bůh.

Hlas vašeho Stvořitele je stále s vámi a nemůže vás nikdy opustit, stejně jako vás nikdy neopustí jiskra božského světla, jež se zažehla ve chvíli, kdy na vás Bůh poprvé pomyslel. Toto světlo je jedné podstaty s Bohem, a proto i vy jste jedné podstaty s Bohem. Prostřednictvím božského světla, jež je pravou podstatou každého z nás, pak dokážete vnímat všechny myšlenky přicházející z Boží mysli. Vaše mysl je tak trvale napojená na nebeskou moudrost Boží mysli.

Bůh a andělé k vám trvale promlouvají. Vedou vás, hýčkají a povzbuzují už od okamžiku vašeho stvoření. Za celý svůj život jste nebyli ani na okamžik odděleni od Boha a jeho moudré lásky, neboť Bůh je neustále s vámi a vede vás. Stačí jen vědět, jak toto spojení posilovat a naladit se na nebeské vedení ve všech jeho formách, kterými vstupuje do našeho života. Když se nám to povede, rozhostí se nám v duši pokoj a odvaha pramenící z neustálého kontaktu s Učitelem všech Učitelů.

Zkuste se nad tím zamyslet takhle: pokud byste měli příležitost nechat se vést průvodcem, který by znal odpovědi na všechny otázky, kterému by šlo pouze o vaše štěstí, bezpečí a blahobyt a který by na oplátku nečekal nic kromě vaší ochoty nechat si pomáhat, nepřijali byste vděčně jeho pomoc a služby? A tento průvodce, náš milovaný Stvořitel, už přitom kráčí s každým z nás. Jakmile si zvykneme vést neustálé hovory s Bohem, prostoupí všechny naše činy a myšlenky mocná harmonie.

Proč nevnímáme nebeské vedení

Bůh s námi hovoří neustále, lidé si však jeho vedení mnohdy neuvědomují. Vaše nevšímavost může mít celou řadu důvodů:

• Možná nevíte, jak takové nebeské vedení vypadá, jak zní, nebo jaký je to pocit ho zakoušet.

• Možná se bojíte, že by vás Bůh mohl ovládat, a tak se nebeskému vedení záměrně uzavíráte.

• Možná považujete nebeské vedení za něco jiného, například za halucinace nebo za své vlastní zbožné přání.

• Možná se obáváte, že pokud by vám nebeské vedení doporučilo, abyste roztáhli křídla a rozlétli se do neznáma, nedokázali byste jeho radám dostát.

• Možná se obáváte úspěchu, protože jste přesvědčení, že si nezasloužíte všechno to dobro, jež se vám nebeské vedení snaží zprostředkovat.

• Možná se obáváte, že pokud byste naslouchali Bohu, mohl by vás kárat, trestat nebo vámi manipulovat.

• Možná máte mysl zahlcenou odsuzováním sebe sama i druhých a nejste schopni odpuštění.

• Možná vás děsí intenzivní a všezahrnující pocity lásky, pramenící ze spojení s Bohem, neboť se obáváte, že láska nakonec vždycky vede k bolesti.

• Možná jste o nebeské vedení nepožádali. Zákon svobodné vůle říká, že Bůh a andělé do našich životů nemohou zasahovat, pokud o to výslovně nepožádáme (s výjimkou život ohrožujících situací).

• Možná jste chtěli slyšet nebo očekávali jinou odpověď než tu, kterou vám nebeské vedení poskytlo.

• Možná vaši pozornost zaměstnává něco jiného, protože máte příliš mnoho povinností, jste ve stresu, unavení nebo ovlivněný látkami, jako jsou kofein, alkohol, nikotin, cukr či jiné drogy.

Na druhou stranu, pokud se vám podaří tyto obavy a pochybnosti identifikovat a postupně se jich zbavit, pravé nebeské vedení si k vám snadno najde cestu. Jakmile se je naučíte rozeznávat, budete si jeho přítomnost ve svém srdci, mysli i těle uvědomovat čím dál tím víc.

Jak posílit spojení s Bohem

Všichni můžeme vést jasné hovory s Bohem a anděly. K porozumění nebeskému vedení mnohdy stačí, když si osvojíme několik nových způsobů chování, jež zvýší hlasitost zpráv, které k nám z nebeské říše přicházejí. Své spojení s Bohem můžete posílit mnoha různými způsoby, například následovně:

Přijetím pravdy, která rozptýlí výše uvedené obavy a strachy (a právě s tím by vám měla pomoci tato kniha).

Uvolněním se a poznáním, že nebeské vedení je přirozené, normální a je součástí vašeho dědictví jakožto dítěte Božího.

Žádejte o nebeské vedení tak často, jak to jenom jde. Zkoušejte to znovu a znovu a znovu.

Požádejte Boha a anděly, aby vás posílili ve víře, neboť důvěra v nebeskou říši je nezbytným předpokladem pro to, abyste byli schopni nebeské vedení přijímat, řídit se jím a mít z něj užitek.

Jakmile se zbavíte obav a zvyků, které vám brání vnímat nebeské vedení, uslyšíte je rázem hlasitěji, silněji a zřetelněji. Tak jako se píše v duchovně zaměřeném Kurzu zázraků: „Komunikační linka, kterou do vás vetkl samotný Bůh a jež spojuje vaši mysl s tou Jeho, nemůže být nikdy přerušena. Můžete se domnívat, že se přeťala, a toto přesvědčení pak narušuje hluboký pokoj, v němž by jinak probíhala neustálá láskyplná komunikace mezi vámi a Bohem. Nikdo však nemůže zcela uzavřít a odstřihnout všechny komunikační kanály, jimiž Bůh člověka oslovuje.“

Co Bůh říká o nebeském vedení

Při psaní této knihy jsem aktivně hovořila s Bohem a naslouchala jeho vedení a doporučení. V rámci těchto hovorů jsem s Ním vedla i následující komunikaci, kterou zde na základě Jeho žádosti uvádím.

Otázka: Co bys sis přál lidem o komunikaci s Tebou sdělit?

Odpověď: Využívejte ji častěji! Vždycky mě potěší, když mé milované děti zavítají domů. Láska, jež vyvěrá z vašich srdcí ve chvílích, kdy se na mě obracíte, mě blaží právě tak, jako vás láska pocházející ode mě. Jde o neomezený dar, který je třeba dávat co nejčastěji a co nejhojněji. Neotálejte s využíváním tohoto daru, neboť je váš.

Otázka: Dáváš přednost některému konkrétnímu způsobu komunikace?

Odpověď: Nikoli, nejdůležitější je, abychom spolu hovořili co nejčastěji. Řada lidí se tak děsí mého hlasu, že naše hovory neustále odkládá „na později“.

Otázka: „Na později“?

Odpověď: Ano, na okamžiky, kdy bude mít „problémy“. Jejich srdce jsou pak natolik prostoupena pocitem viny, že mé jméno vyslovují jen velmi neochotně a chvěje se jim při tom hlas.

Nemusíte se obávat, že bych vás ve chvíli, kdy se do mé milující náruče utečete pro pomoc a útěchu, jakkoli potrestal. Říkám vám, že ve vašich svatých životech není nic nemožné, taková je celá pravda. Jediné, co po vás žádám, je upřímnost, abych mohl co nejlépe vyhovět vašim žádostem, s nimiž se na mě obrátíte.

Když promluvíte pravdivě, jak se pozemsky říká, nemrhám při vyplňování vašich žádosti „časem“. Pokud však svá slova zaobalíte do polopravd nebo dokonce lží, protože chcete uniknout „Božímu hněvu“, musím pátrat po tom, co skutečně chcete, a vysvětlovat vám pravý význam toho, co po mně žádáte. Proto se někdy zdá, že se vaše prosby vyplňují pozdě nebo vůbec ne. Stejně jako v pozemských vztazích je i v naší komunikaci klíčem ke všemu upřímnost.

Bůh také zdůrazňoval, jak je důležité, abychom si v hovorech s Ním dávali na čas. To je pochopitelné. Jako se snažíme nespěchat a být soustředění a při věci při hovorech s našimi pozemskými blízkými, měli bychom se snažit nespěchat a být soustředění a při věci i při hovorech s Bohem. Jeho odpověď byla následující:

Odpověď: Mnoho lidí při hovorech se mnou spěchá. Jsou uštvaní a tak neklidní, že sotva popadají dech. Je mnohem lepší, když jejich slova plynou pozvolna v průběhu řady dnů, týdnů a měsíců, než když se je snaží vtěsnat do jediné chvíle během jediného rozhovoru. Hovořte se mnou na příjezdové cestě, až budete příště odjíždět do práce. Hovořte se mnou při nákupu v obchodě, při jízdě taxíkem i na procházce. Je mi jedno, kdy nebo kde se mnou hovoříte. Hlavně se mnou hovořte, děti. Hovořte se mnou víc!

Zákon svobodné vůle

Boží zákon svobodné vůle praví, že se můžeme svobodně rozhodovat a chybovat, aniž by nám do toho Bůh zasahoval. Nebude nám své nebeské vedení vnucovat násilím, pokud nebudeme chtít využít jeho pomoci. Jedinou výjimkou jsou život ohrožující situace přicházející ve chvíli, kdy ještě nenastal náš čas.

SUZANNE

Žena jménem Suzanne jednoho dne při večerním návratu domů nezvládla zatáčku, narazila čelně do telefonní budky a poranila si hlavu o čelní sklo svého vozu.

Na místo přispěchala sanitka, a když ji odvážela do nemocnice, sevřel Suzanne strach, že umírá. Oba záchranáři, kteří s ní v sanitce seděli, se ji snažili uklidnit. Suzanne utkvěl v paměti zejména jeden z nich. Byl mimořádně laskavý, měl tmavé kudrnaté vlasy a na očích brýle. Držel ji za ruku a neustále šeptal: „Nebojte se, dostanete se z toho. Hlavně se teď držte, Suzanne. To zvládnete.“ Jeho vlídné ujišťování jí dodalo sílu a chuť bojovat o život.

Když se Suzanne o tři týdny později vrátila na pohotovost na vytažení stehů, zahlédla tam řidiče sanitky, která ji do nemocnice dovezla, a také jednoho ze záchranářů. Kde však byl obrýlený záchranář s tmavými kudrnatými vlasy, který ji celou cestu držel za ruku? Suzanne mu chtěla poděkovat, že jí dodával vůli k životu. Oba muži však nechápavě vrtěli hlavou a tvářili se notně zmateně. Řidič jí pak řekl, že s nimi toho večera žádný brýlatý záchranář nesloužil. „Byli jsme tam jenom my dva. Já jsem řídil a Carl byl s vámi vzadu. A jak vidíte, brýle nenosí a vlasy má světle hnědé.“

Bůh a andělé dělají všechno pro to, aby nám pomohli a mohli nás vést. Pokud to znamená vydávat se za záchranáře, tak to zkrátka udělají. Celá řada lidí mi vyprávěla příběhy o osobách, které se objevily v kritický okamžik, a když krize pominula, prostě zmizely.

Mnohdy se nám pak může zdát, že Bůh a andělé s výjimkou krizových situací mlčí a jsou nám vzdáleni. To však bývá způsobeno spíše tím, že jsme je o pomoc a vedení prostě nepožádali.

Jak se zklidnit a důvěřovat

Řada lidí se snaží zaslechnout klidný, tichý hlas ve svém nitru tak úporně, že je to pro ně jen zdrojem frustrace. Je totiž známou pravdou, že když o něco velmi usilujeme, blokujeme tím duchovní komunikační linky s Bohem. Pokud chceme Boha lépe slyšet, musíme se zklidnit a uvolnit. Jakmile si bezpečně osvojíte metody naslouchání svému vnitřnímu hlasu, začne k vám nebeské vedení proudit s naprostou přirozeností.

Jako děti nemáme při komunikaci s Bohem a anděly zábrany. Přicházíme na svět nevinní a otevření, často však svou duchovní otevřenost v průběhu života ze strachu potlačíme. Jestliže se tohoto strachu zbavíme, můžeme toto spojení s nebeskou říší kdykoli opět obnovit.

Anahita, dcera jednoho mého duchovně založeného přítele se ho ve svých třech letech zeptala: „Kde je Bůh?“ Otec si k ní klekl, usmál se na ni a vysvětlil jí, že Bůh je v ní.

Když se o něco později vrátil do místnosti, uviděl dceru, jak sedí na pohovce a mluví sama se sebou. „Anahito, co to děláš?“ zeptal se jí.

„Mluvím s Bohem, tatínku,“ odpověděla mu. „Říkal jsi, že Bůh je ve mně, tak s ním mluvím.“

Kolik dospělých má tak silnou víru i sebedůvěru, aby se dokázalo takhle posadit a zapříst hovor s Bohem? Mnoho lidí si říká, zda by takový hovor nebyl jen výplodem jejich přání a představivosti. Děti slyší hlasy Boha a andělů tak snadno právě proto, že je přijímají bez pochybování. Dokážeme se opět vrátit k obdobné otevřenosti a připustit si, že je pro nás komunikace s nebeskou říší stejně přirozená jako pro děti? Když se nám to podaří, vytrvalá Boží síla překoná všechny překážky, které nám brání naslouchat a rozumět nebeskému vedení.

Náš Stvořitel nám neustále připomíná, abychom se rozhodovali z lásky, ne ze strachu. Učí nás, že když to připustíme, může se náš život proměnit v jediný obrovský zázrak. Bůh nás láskyplně a něžně vede k zaměstnání, které v nás probudí vášeň a bude mít ve světě svůj smysl, a zároveň nám poskytne prostředky na zajištění hmotného zázemí. Bůh a andělé vstupují i do našich milostných životů, abychom se mohli těšit ze vztahů se svými spřízněnými dušemi. Nebeské vedení zkrátka dokáže uzdravit všechny oblasti našich životů včetně zdraví, lásky a kariéry.

Žádná otázka, výzva či problém nejsou v Božích očích příliš triviální, ani příliš velké. Jakmile se dokážeme ve všem spolehnout na nebeské vedení, spadnou z nás všechny starosti a my se můžeme svobodně radovat ze života. Jeho řízení přenecháme Bohu, protože nás uklidňuje vědomí, že se v jeho průběhu postará o všechny naše potřeby i touhy a poskytne nám všechny potřebné odpovědi. Ať už žádáme Boha o pomoc ve věcech, které považujeme za významné (například budování domova, manželství, finance a zdraví), nebo anděly prosíme o něco tak všedního, jako aby nás dovedli k volnému parkovacímu místu, nebeské vedení je nám neustále k dispozici. Berte je jako zákaznickou linku, na kterou se dá dovolat čtyřiadvacet hodin denně, nikdy nemá obsazeno a nikdy vás nenechá čekat. Nebeské vedení je zdrojem neomylných rad a otevřených odpovědí.

Vaše pravé „já“, jež stvořil Bůh, už teď jasně a zřetelně přijímá nebeské vedení. Ve vašem životě se však vyskytuje ještě druhé, falešné „já“. Toto falešné já, známé také jako ego nebo nižší já, je sužováno strachem. Bojí se všeho a všech včetně Boha. Poskytuje vám vedení určované strachem a toto falešné vedení vždy mrhá časem, penězi a energií a přináší problémy a bolest. Vedení nižšího já je stoprocentně spolehlivé stejně jako nebeské vedení. Jediný rozdíl spočívá v tom, že falešné vedení zásadně vede k problémům, kdežto pravé nebeské vedení vždy vede k radosti. V této knize se dozvíte, jak se naučit rozlišovat mezi pravým a falešným vedením.

Moje osobní zkušenost s nebeským vedením

Moje matka byla křesťansky založená duchovní léčitelka, a tak jsem se jejím prostřednictvím už jako velmi malá seznámila s nebeským vedením. Naučila mě obracet se na Boha s prosbou o pomoc při řešení všech možných situací. Zjistila jsem, že ke mně Bůh promlouvá v průběhu celého dne a že stačí jen mu naslouchat. Někdy jsem hlas Boží do slova a do písmene slyšela. Když jsem například jako osmiletá odcházela z nedělní školy, kdosi mi těsně vedle pravého ucha promluvil. S láskyplnou neústupností mi oznámil, že mým životním posláním bude ukazovat druhým spojení mezi myslí a tělem.

Někdy dostaneme strach, protože nám to, k čemu nás Bůh vede, připadá nevhodné nebo ponižující. Sama jsem to opakovaně zažila, a nejintenzivněji zřejmě v době, kdy se mi přehoupla dvacítka. Hned po střední škole jsem se provdala a porodila dva syny. Ačkoli jsem měla ze svých dětí velikou radost, měla jsem neustále pocit, že mi v životě cosi velmi podstatného schází. Chtěla jsem světu nějak prospět a dělat něco smysluplného. Neuměla jsem si však představit, co bych mohla druhým nabídnout, aby to k něčemu bylo.

V jistém ohledu jsem se modlila k Bohu o radu a pomoc. Nešlo o vědomé modlitby, vzpomínám si však, že jsem si říkala: „Pane Bože, pomoz mi!“ a zpívala náboženské písně, jako je „Pastýři, ukaž mi, kam mám jít“. Svým způsobem jsem tak žádala o nebeské vedení.

Nebeské vedení má odpovědi na všechny naše modlitby, i na modlitby, jež v náš prospěch vyslovili druzí. Kdykoli požádáme nebesa o pomoc, jejich pomoc přijde. Může být buď zjevná, například když andělé zasáhnou při život ohrožující nehodě, nebo může Bůh naše modlitby vyslyšet tím, že nám poskytne praktickou radu.

Jednoho dne se mi Jeho vedení dostalo právě ve chvíli, kdy jsem pracovala na malé zahrádce poblíž našeho bytového domu. Už dávno jsem si všimla, že se při zahradničení dostávám do stavu podobného meditaci, v němž se mi daří překonat negativní pohled na věc. Jak jsem tak celý den plela záhony, měla jsem v duchu vidění, v němž jako bych sledovala černobílý film pro pamětníky. Spatřila jsem v něm samu sebe, jak se těším z docela jiného života. Byla jsem v něm uznávanou autorkou, jež pomáhala druhým, přinášela jim léčivé rady a radovala se ze života. Hned mi bylo jasné, že nejde o pouhé snění za bílého dne, protože mě to velmi rozrušilo. Tehdy jsem totiž byla přesvědčená, že na nějaké psaní knih a pomáhání druhým prostě nemám.

Snažila jsem se svá vidění ignorovat, začala jsem je však mít den co den. Brzy už šlo o barevné filmy plné detailů z mého života. Člověk by si pomyslel, že půjde o příjemný únik z neuspokojivého života. Ve skutečnosti jsem se však kvůli nim cítila čím dál hůř. Měla jsem pocit, že mě má vidění straší a pronásledují. Čirou náhodou jsem zjistila, že když se hodně najím, přestanu je vnímat, a tak jsem začala konzumovat spoustu jídla.

Po pár měsících jsem měla o několik kilo víc, se sebou a svým životem jsem však nebyla o nic spokojenější. Když jsem strávila to, čím jsem se právě nacpala, pokaždé ke mně přišla další vidění a doprovodný pocit, jenž na mě naléhal, abych se dala do psaní knih a stala se léčitelkou. Nakonec mě unavilo umlčovat svůj vnitřní biograf jídlem. A tak jsem kapitulovala a požádala Boha o pomoc.

„Jsem strašně vyděšená,“ přiznala jsem sobě i Bohu. „Velice ráda bych žila životem, který mi opakovaně ukazuješ, jenomže mám pocit, že na to prostě nemám. Nemám moc času ani peněz. Nevím, jestli jsem tak chytrá, abych dokázala napsat knížku. Navíc o vydávání knížek skoro nic nevím. Pokud si ale přeješ, abych se do toho pustila, tak udělám, co po mně žádáš.“

Když jsem se takto odevzdala Bohu a požádala ho o vedení, prostoupil mě náhle neodbytný pocit provázený jasným věděním a vnitřním přesvědčením. V tu chvíli jsem si zkrátka byla jistá, že mám zavolat na studijní oddělení místní vysoké školy a zeptat se na možnost přijetí. „Mám pocit, že nemám na studium na vysoké škole dost času, peněz ani inteligence,“ řekla jsem v duchu Bohu. „Slíbila jsem však, že udělám, co po mně žádáš.“

Když jsem domluvila se studijním oddělením a měla tak za sebou první krok, zaplavil mě další pocit, který říkal: „Sjednej si se zástupci studijního oddělení osobní schůzku.“ Zpočátku jsem se chtěla tomuto vedení vzpěčovat, pak jsem si ale vzpomněla na slib, který jsem Bohu dala. A tak jsem se přes všechny své výhrady přihlásila ke studiu na vysoké škole, přesně jak mi Bůh nařídil. Můj manžel tehdy pracoval ve směnném provozu a do práce chodil až pozdě odpoledne. Proto souhlasil, že se v době mých přednášek postará o naše malé děti a já se pak domů vrátím dřív, než bude muset vyrazit do zaměstnání.

Nebeské vedení mi krok za krokem říkalo, co mám dělat, a všechna vidění z mého vnitřního filmu se začala velmi rychle plnit. Bůh mi vždycky poskytl dostatek peněz, nápadů i informací, abych vše zvládla. Získala jsem dva tituly na jedné z nejdražších soukromých univerzit v zemi. Pokud bych po Bohu chtěla, aby mi napřed ukázal peníze, za něž mám vystudovat, čekala bych nejspíš dodneška! Místo toho jsem se slepě spolehla, že mě Bůh hmotně zajistí, a tak tomu nakonec také bylo. Ve třiceti letech ze mě byla psychoterapeutka a autorka knižních bestsellerů, představující své knihy po celé zemi.

Teprve postupem času mi došlo, že nás Bůh vede po jednotlivých krůčcích. Chce po nás, abychom ho vyslechli, vnímali jeho vedení, zachovali se podle něj, a teprve pak nám ukáže jeho pokračování. Na počátku jsem byla vyděšená a neschopná akce, protože jsem neměla nejmenší tušení, jak bych měla dosáhnout toho všeho, co jsem spatřovala ve svých viděních.

V podstatě jsem po Bohu chtěla, aby mi ukázal kompletní plán toho, jak si představuje, že to všechno zvládnu. Chtěla jsem, aby mě ujistil, že mě cestou nepotkají žádné nehody, bolesti a zklamání. Teprve pak jsem do toho chtěla pouštět. Teď už jsem ráda, že mi Bůh celý plán neukázal dopředu. Kdyby mi například zjevil, že budu během svých přednášek úplně sama pozdě večer cestovat do New Yorku, nejspíš bych mu řekla: „Ani náhodou!“

Zjistila jsem také, že i ono jak mého životního plánu spočívá v rukou Božích. Díky shodám okolností, jež bych sama nikdy nedokázala naplánovat a nikdy bych jich nedosáhla, se mi dostalo tolik času, peněz i inteligence, abych dokázala uskutečnit svoje nebeské poslání.

Bůh odpoví na všechno

V této knize se dočtete o různých metodách navázání spojení s nebeským vedením, o očištění příslušných komunikačních kanálů a o tom, jak druhým pomoc nebes prospěla. Všechny tyto metody jsou neobyčejně mocné a účinné. Pokud se jim budete věnovat byť jen pár dní, dočkáte se hlubokých výsledků. Už po měsíci pravidelné praxe budete nebeské vedení přijímat bez obtíží a s jistotou.

Můžete se ptát a přijímat odpovědi na problémy libovolného rozsahu. Na mých seminářích o nebeském vedení se mě lidé často ptají: „Mohu se obracet na Boha kvůli své finanční situaci, milostnému životu, parkovacímu místu a podobně?“ Chtějí tak zjistit, zda nejsou některá témata pro Boha nepřípustná nebo příliš triviální.

Odpověď zní, že Bůh je ve všem, a tak se také Boha všechno týká. Bůh je šťastný, když ho žádáme o rady bez ohledu na to, čeho se týkají. Bůh není jako krizová linka, která dokáže vyřizovat vždy jen jeden telefonát. Existuje mimo čas a prostor, a tak dokáže slyšet najednou všechny otázky a prosby a porozumět jim bez zmatení či rušení. Všechno kolem Boha je dokonalé, a tak je dokonalá i komunikace s ním.

Bůh dokáže zajistit všechny naše potřeby včetně lásky, hmotného zajištění, povzbuzení a dobré rady. Nemusíme se obávat, že by nám někdy něco odepřel. Jediný, kdo nám může něco upřít, jsme my sami. Bůh je čistá láska, čisté světlo a čistá inteligence, a každý dar, po němž jsme kdy zatoužili, pramení právě z tohoto zdroje.

O nebeskou pomoc a vedení můžete požádat mnoha různými způsoby. Můžete svou prosbu vyslovit nahlas, napsat ji na papír, vyťukat ji na počítači, nechat si o ní zdát sen, procítit ji nebo na ni prostě jen myslet. Její slova mohou být formální či bezprostředně uvolněná. Dokonce můžete Boha požádat i nahněvaně. Nezáleží na tom, jak s Ním mluvíte. Slyší lásku, jež se ve vaší prosbě ukrývá, a reaguje na ni. Je hluchý vůči strachu, jenž je hybnou silou hněvu či neúcty. Čím více se nám daří prostřednictvím časté komunikace obnovit blízký vztah s Bohem, tím přirozeněji s Ním hovoříme s milující úctou. Jeho láska v nás probouzí takový úžas, že se zcela přirozeně naladíme do uctivého rozpoložení.

Čtyři formy nebeského vedení

Možná se domníváte, že Bůh do vašeho života zasahuje jen vzácně a nečekaně. Pravda je však taková, že nás Bůh všechny do jednoho vede naprosto nepřetržitě a pouze naše nedostatečná vnímavost nám brání jeho vedení využívat. Nebeské vedení může mít čtyři různé podoby:

1. Vidění, výjevy a vnitřní obrazy. Vidění k vám, podobně jako ke mně, může přicházet v podobě vnitřního filmu. Nebo může mít podobu fotografie, jež se vám zjeví buď navenek, nebo v mysli. Tato vidění mohou být doslovná nebo symbolická a mohou přicházet také v rámci snů.

JOANN

JoAnn mi vyprávěla, že se jí dostalo vizuálního nebeského vedení, které jí pomohlo uvolnit se i v poměrně stresové situaci. JoAnn žije ve velmi tiché čtvrti, což jí vyhovuje už proto, že pracuje z domova. Jednoho léta začala jejím bezprostředním sousedům zlobit klimatizace. Už od rána musela celý den poslouchat její vrzání a skřípění. Když už se to nedalo vydržet, vyrazila celá rozezlená ven, nemohla s tím však nic dělat. A tak požádala Boha, aby jí poradil, co má udělat pro to, aby se situace vyřešila.

Sotva se JoAnn Boha zeptala, spatřila v duchu naprosto jasný výjev. V něm uviděla, jak na příjezdové cestě jejích sousedů parkuje bílá opravářská dodávka. JoAnn poznala, že tam přijela proto, aby její posádka opravila vadnou klimatizaci. JoAnn se v tu chvíli v duši rozhostil hluboký klid a pokoj. Věděla, že se situace záhy vyřeší, a tak už ji nepříjemný hluk klimatizace tolik nerozčiloval. Kdy pak téhož dne odpoledne na příjezdové cestě u sousedů zahlédla bílou opravářskou dodávku, nijak zvlášť ji to nepřekvapilo. Přesně v souladu s jasnovidným obrazem, který spatřila, byla klimatizace ještě téhož dne opravená.

2. Zvuky, hlasy a slova. Bůh a andělé k vám mohou promlouvat skutečným hlasem a mohou dokonce volat vaše jméno. Tento hlas se vám může ozývat v hlavě, může zaznívat z vnějšího světa nebo na sebe může vzít podobu vašeho vlastního hlasu.

MAUREEN

Když jela Maureen domů autem, jakýsi hlas ji začal naléhavě nabádat, aby přejela do vedlejšího pruhu. Bez váhání jeho výzvu uposlechla. O třicet vteřin později zahlédla, jak se proti ní v protisměru řítí džíp přesně tím pruhem, ve kterém ještě před chvílí jela. Celá vyděšená zajela na krajnici a z celého srdce děkovala Bohu a andělům, že jí zachránili život.

3. Pocity a tušení. Nebeské vedení na sebe může vzít také podobu předtuch, emocí a tělesných vjemů včetně pachů či vůní.

CAROL

Rozvedená matka dvou dětí Carol velmi toužila znovu se vdát. Proto své anděly požádala, aby ji dovedli k muži, který by jí byl dobrým manželem a jejím dětem skvělým nevlastním otcem. Téměř okamžitě ji zaplavil pocit, že by svého pana Božského mohla potkat v jistém kostele v sousedství. Carol svým pocitům zprvu nevěnovala pozornost, protože se domnívala, že jde jen o její představivost. Když ji však neopouštěly, rozhodla se je uposlechnout.

Při druhé návštěvě zmíněného kostela se její pohled setkal s pohledem místního správce. Po bohoslužbě se dali do řeči a následně si zašli na kávu, podávanou na faře všem věřícím. Okamžitě se z nich stal nerozlučný pár a o rok později měli svatbu v kostele, v němž se seznámili.

4. Myšlenky, nápady a vnitřní jistota. Nebeské vedení k nám může přicházet také jako „vědoucnost“, v jejímž rámci přijímáme informace přímo z Boží všudypřítomné inteligence.

CARL

Pětačtyřicátník Carl z jižní Kalifornie pracoval jako realitní makléř, v posledních letech však začal trpět syndromem vyhoření. Byl unavený z nekonečné pracovní doby, věčných výkyvů příjmu a toužil po zaměstnání, které by mu připadalo smysluplné a zajímavé. Po dvou letech bezvýsledného hledání se Carl nakonec obrátil s prosbou o pomoc na Boha.

Krátce na to jel rušnou ulicí nedaleko svého domova, když vtom jeho pozornost upoutal obří antikvariát. Carl náhle věděl, že v něm bude pracovat a že bude svou práci milovat. Okamžitě u něj zastavil, vešel dovnitř, požádal o zaměstnání a na místě ho dostal. Když jsem se s ním o dva roky později ve zmíněném antikvariátu setkala, vyprávěl mi, že je šťastný jako nikdy. Celkový příjem měl sice o něco nižší než dřív, jeho současná práce ho ale nesmírně bavila a měl pocit, že ho velmi obohacuje.

Lidé se mnohdy mylně domnívají, že s Bohem a anděly dokáže hovořit jen velmi výjimečná či nějak zvláštně nadaná osoba. Pravda je taková, že jsme všichni stejně výjimeční a nadaní, a v případě andělského vedení to platí obzvlášť!

Andělé nám každičkou minutu, hodinu i den šeptají odpovědi na naše prosby a modlitby. Bůh s námi hovoří prostřednictvím našich pocitů, vnitřního hlasu, duchovních vhledů a vědoucnosti. Část nebeského vedení pramení z toho, že Bůh stvořil svět jako dokonale uspořádaný systém. Všechno se děje v pravý čas, na pravém místě a v pravém pořadí. Dokonce ani atomy do sebe nevrážejí nahodile. Každou myšlenku provází odpovídající reakce a nic se neděje náhodou nebo shodou okolností.

Když máte nějaký pocit nebo myšlenku, dá se říct, že tím žádáte o výsledek. Všechny vaše myšlenky jsou modlitby, ať už se týkají obav a strachů, nebo těch nejvroucnějších přání a nadějí. Uspořádaný vesmír vám poskytne všechno přesně tak, jak o to požádáte. Bůh a andělé doufají, že budete své myšlenky a touhy volit moudře. Ba co víc, doufají, že dovolíte, aby za vás rozhodovalo vaše pravé já v součinnosti s nebeskou říší. Na druhou stranu žijeme ve svobodném světě, a tak můžeme chybovat a působit sobě i druhým bolest podle libosti.

Nebeské vedení je Boží cestou z bolesti do míru a pokoje. Ať už se Ho zeptáme na cokoli, Jeho odpověď je vždy prodchnutá láskou. Bůh nám odpovídá přímo prostřednictvím návrhů, doporučení či informací. Také za námi vypravuje posly, aby nám stáli po boku. Jsou jimi andělé, Duch svatý, nanebevzatí mistři, jako byli Ježíš, Mojžíš, Buddha, Krišna či Muhammad, a milovaní svatí.

Nebeské vedení má vždy a za všech okolností za cíl sloužit, uzdravovat a zlepšovat. Nikdy nehovoří o nedostatku, strachu nebo konkurenci. Dokonce i ve chvílích, kdy vás Bůh směruje z dosahu potenciální katastrofy, je jeho vedení zahaleno laskavým oblakem útěchy a uklidnění.

Na nebeském vedení není nic děsivého. Často se domníváme, že bychom se ho měli bát, to je však dáno tím, že nejsme přesvědčeni o jeho důvěryhodnosti. Nebeské vedení vám může připadat děsivé, pokud se momentálně snažíte neslyšet Boží rady, jež vám doporučují, abyste uzdravili svou práci, manželství, zdraví či jinou stránku svého života. Zoufale toužíte po tom, aby se váš život změnil k lepšímu, a přitom se obáváte každé změny, protože se bojíte, že bude jenom k horšímu.

Tyto strachy jsou však jen projevem vašeho falešného já, které se vás snaží zuby nehty udržet. Vaše ustrašené ego přitom ví, že pokud začnete plně naslouchat Bohu, přestanete se bát. Ego je tvořeno strachem, takže pokud se zbavíte strachu, přestane vaše ego existovat. Proto bude ze všech sil bojovat, aby vám zabránilo těšit se z klidu mysli, pramenícího z naslouchání nebeskému vedení. Pojďme se tedy bez jakýchkoli obav podívat na nebeské vedení a společně se pokusit natrvalo zbavit všech strachů, jež nám brání radovat se naplno ze života, k jehož prožívání jsme byli zrozeni.

KAPITOLA DRUHÁ

Zdroj nebeského vedení:
Bůh, andělé a nebeská říše

Mnoho lidí se mě ptá: „Jak definujete ‚Boha‘?“, „Jak vypadají andělé?“, „Je moje zemřelá babička mým strážným andělem?“, „Mají strážného anděla všichni lidé, i ti zlí?“

Obdobné dotazy dostávám po každém hovoru o Bohu a strážných andělech. Netvrdím, že znám všechny odpovědi, vím však, kde se nacházejí, a vím, jak si k nim zjednat přístup.

Lidé mají o Bohu a nebeské říši nejrůznější představy. Možná je to součást velkého Božího plánu, nebo je to snad dáno tím, že lidé pocházejí z celé řady nejrůznějších duchovních a náboženských tradic a prostředí. Nejpravděpodobněji ze všeho obojí.

Kdo jsou andělé?

Andělé jsou láskyplné myšlenky posílané Bohem. Bůh neustále vyjadřuje myšlenky plné lásky, a tak je i andělů nekonečný počet. Andělé jsou velmi skuteční poslové, kteří nám v božích službách pomáhají zakoušet pokoj a radost.

Bůh je všechno, všude a ve všem a naše duše jsou stvořeny podle Jeho vzoru a k Jeho obrazu. Bůh je všemilující, vševědoucí a všudypřítomný a tytéž vlastnosti máme i my. Ve skutečnosti jsme neobyčejně mocné bytosti. Zároveň se však své moci obáváme, takže se držíme zpátky. Přitom jsme však jedno s Bohem i s ostatními lidmi. Domněnka, že jsme od Boha a druhých oddělení, není ničím víc než právě jen pouhou domněnkou.

V pravém světě, v němž jsme jedno s Bohem a všemi a vším, nelze rozlišovat mezi anděly a lidmi. A právě v takovém světě teď žijeme – ve světě, v němž jsme jedno s druhými i s Bohem. Část naší mysli, nazývaná ego, však spí a zakouší strašlivý sen, v němž jsme od Boha oddělení. Žijeme ve světě, který kolem nás tento sen vytvořil, Bůh nám však neustále posílá své láskyplné myšlenky, neboli anděly, aby nám pomohli. Co jsou tedy andělé? Láskyplné myšlenky samotného Boha.

Všechny myšlenky vytvářejí myšlenkové formy. Při každé vaší myšlence přeskočí drobný elektrický impuls, jehož náboj se sbírá tak dlouho, až na sebe v jasnovidění vezme podobu mýdlové bubliny. Myšlenkové formy vytvářejí, ztělesňují a přitahují vše, co je jim podobné. Odtud také pramení pravdivé rčení: „Buďte opatrní na to, co si přejete, mohlo by se vám to splnit.“ Naše myšlenkové formy jsou naši poslušní služebníci, kteří se promítají do našich zkušeností. Myšlenkové formy neposuzují, zda nám to, o co žádáme, pomůže, nebo ublíží. Jednoduše říkají: „Ano, pane,“ a pomáhají nám v hmotném světě zakusit přesně to, co si o něm myslíme. Myšlenkám plným strachu nějakou dobu trvá, než se v okolním světě zhmotní. Proto se tak často stává, že ve chvíli, kdy dojde k nějakému problému, už o svých původních negativních myšlenkách, jež ho uvedly do života, dávno nevíme. Zato láskyplné myšlenky se projevují okamžitě.

Bůh je stoprocentní láska, a tak jsou i všechny jeho myšlenkové formy milující. Tyto myšlenkové formy k nám přicházejí, protože to je Boží vůle. Jsou to andělé, tvoření výhradně Boží láskou, světlem a inteligencí.

Jak andělé vypadají?

Většina andělů se podobá vyobrazení těchto bytostí na renesančních obrazech. Mají křídla a šat tvořený jasným světlem. Někteří andělé jsou jasně určitelného pohlaví, jiní jsou bezpohlavní. Někteří andělé jsou maličcí cherubíni, jiní mohou měřit i přes dva metry. Někteří jsou různobarevní, jiní mají jedinou zářivou barvu, například čistě bílou, modrou či zelenou. Šíří kolem sebe jiskřičky a záblesky světla, které někdy zahlédneme, když se pohnou.

Andělé mi opakovaně potvrdili, že na sebe tuto tradiční podobu, zahrnující křídla a dlouhý šat, berou kvůli nám. Říkají k tomu: „Nepotřebujeme křídla, abychom mohli létat, a protože nemáme těla, nepotřebujeme ani šat. Bereme na sebe tuto podobu, abychom vám pomohli nás snáze poznat. Pokud byste očekávali, že budeme vypadat úplně jinak, rádi bychom vám vyhověli, neboť naší jedinou touhou je pomáhat Bohu vám pomáhat.“

Andělé tedy mohou svůj vzhled měnit. Dobrovolně přijímají vzhled tradičních vyobrazení andělů s křídly a splývavým oděvem, protože si je takto představujeme. Jinými slovy, přizpůsobují svůj vzhled tak, aby nám pomohli poznat je. Ve skutečnosti však nemají žádný tvar ani formu, neboť jsou čistou esencí lásky a světla.

Andělé mají lidi ve veliké úctě a nikdy by neudělali nic, čím by nás vystrašili. Pokud vědí, že by vás setkání s andělem vyděsilo, dbají na to, abyste je nespatřili, dokud na to nebudete připravení. I tak ale platí, že jsou neustále kolem nás, třebaže je nevidíte.

Strážní andělé

V říši andělů panuje určitá hierarchie. Každá Boží láskyplná myšlenka má totiž jinou funkci a účel, což platí jak o andělech, tak o lidech. Každý máme své jedinečné poslání, jež nemůže naplnit nikdo jiný než právě vy! Nejblíže Bohu jsou serafíni a cherubíni, jejichž úkolem je připomínat nám Boží slávu a všeobjímající lásku. Tito andělé září nejjasněji, neboť přímo přetékají Boží láskyplným světlem. Pod nimi jsou v andělské hierarchii dominia, ctnosti, síly a hodnosti. Tito andělé dohlížejí na vesmír a šíří Boží moc napříč galaxiemi. Strážní andělé jsou pak nejblíže všem živým bytostem a na jejich dílo dohlížejí jejich „nadřízení“, neboli archandělé.

Všichni lidé, se kterými jsem se kdy setkala, měli po svém boku vždy nejméně dva či více strážných andělů. Tito andělé vás provázejí od okamžiku zrození až do chvíle smrti. Své anděly mají i takzvaně zlí lidé. Andělé stejně jako Bůh vidí, že často chybujeme. A někteří lidé dělají opravdu strašlivé chyby. Nebesa však od těchto chyb odhlížejí a vnímají nás takové, jací vpravdě jsme, totiž svaté děti Boží. Andělé vědí, že díky tomuto láskyplnému pohledu na člověka všechno, jež se zdá být nelaskavé, jednoduše zmizí. Máme se od nich hodně co učit!

Nic, co uděláte, řeknete nebo si pomyslíte, nemůže zrušit trvalou přítomnost vašich strážných andělů po vašem pravém a levém boku. Tito andělé vidí pod povrch vaší osobnosti, odhlížejí od vašich lidských chyb a vidí vás jako dokonalé dítko Boží. Není snadné popsat hloubku a míru lásky, již k vám vaši strážní andělé chovají. Andělé říkají, že si intenzitu jejich lásky můžete představit tak, že si vzpomenete na člověka nebo domácího mazlíčka, kterého jste velmi hluboce milovali, a pak svůj cit tisíckrát znásobíte.

Svého strážného anděla má i každé zvíře a rostlina. Není od věci těmto andělům přírody naslouchat, protože nám mohou poskytnout velmi léčivé vedení. Proto si v přírodě tak snadno vyčistíme a uklidníme mysl. Obklopí nás tam totiž andělé přírody a připomenou nám naše pravé priority. Když se pak vrátíte domů, dává vám všechno rázem smysl, protože vám právě pomohli sice drobouncí, ale o to mocnější učitelé.

Hovory s anděly

Lidé se mě často s jistými obavami ptají, zda je v pořádku, že chtějí hovořit s anděly, místo aby se obraceli přímo na Boha. Jejich obavy pramení ze strachu, že bychom tím mohli Boha nějak urazit, nebo že bychom „nekorektním“ přístupem k nebeské komunikaci přestoupili Boží vůli.

Bůh a andělé jsou však jedno, a tak chyby v nebeské komunikaci nejsou možné. Andělé nejsou schopni přestoupit Boží vůli. Je jedno, zda se obrátíte na ně, nebo svou prosbu adresujete přímo Bohu, výsledek bude v obou případech stejný. Také mám zkušenost, že Bůh má skvělý smysl pro humor, takže když už uděláme nějakou chybu, ochotně ji napraví. Nikdy nás netrestá. V dalších částech této kapitoly budeme hovořit také o obavách z kontaktu s padlými anděly.

Pokud chcete povolat nebo oslovit anděla, stačí se v duchu zaměřit na danou myšlenku nebo otázku. Andělé naše myšlenky a pocity vnímají a okamžitě na ně reagují. Pokud chcete, můžete je oslovit i formálněji. Někteří lidé například píšou otázky pro své anděly na kus papíru nebo je pronášejí nahlas. Já své anděly také s oblibou vyzývám, aby se zprávami, jež mi mají předat, vstupovali do mých snů. Ve spánku totiž býváme nebeskému vedení otevřenější.

Nedávno jsem požádala o nebeské vedení, jež by mi pomohlo rozlišit, zda hovořím s Bohem nebo s andělem. Na mou prosbu se mi dostalo této odpovědi:

Odpověď: Mezi námi není rozdílu. Všichni hovoříme jediným společným hlasem, který vyvěrá z mysli a duše Boha.

Otázka: Když říkáte „mezi námi“, tak předpokládám, že hovořím s andělem. Je to tak?

Odpověď: Ano, je.

Otázka: Zároveň tedy ale hovořím i s Bohem?

Odpověď: Samozřejmě. Jak jsme řekli, mezi námi není rozdílu.

Otázka: Ale co kdybych chtěla mluvit jenom s Bohem, mezi „čtyřma očima“?

Odpověď: Staniž se.

Otázka: Mluvím s Bohem?

Odpověď: Ano, jsem Ten, jehož sis žádala, drahá dcero.

Bůh a andělé jsou všudypřítomní – tedy v každé chvíli na všech místech zároveň –, a proto dokážou v dané chvíli vést souběžné osobní hovory s libovolným počtem lidí. Kdykoli máte intenzivní pocit, že byste měli něco udělat se svým životem, aby byl lepší, jde o nebeské vedení. Kdykoli vám váš šestý smysl říká, že byste se měli začít o něco, někoho či o sebe lépe starat, je zdrojem tohoto vedení Bůh. Kdykoli se ve vás probudí potřeba sloužit světu, je jasné, že vaše touha pramení z nebes.

„Padlí andělé“

Lidé se mě často ptají také na padlé anděly a na to, jak se jim vyhnout. Všechny bytosti působící z temné perspektivy budou zásadně hovořit o strachu, soupeření, nedostatku a ničení. Naproti tomu andělé, naplnění Božím světlem, vždy hovoří o lásce, pomoci, službě druhým, odpuštění a dalších obdobných hodnotách. Takže při hovorech s anděly, druhými lidmi i se sebou samými hledejte charakteristiky, které odlišují vedení plné lásky od vedení plného bolesti. Láskyplné vedení je například za všech okolností pozitivní, inspirativní a hovoří o tom, jak je všechno možné a uskutečnitelné. Pokud se vám od kohokoli dostane vedení, jež je urážlivé, kritické, plné odsudků nebo jinak založené na strachu, přestaňte ho poslouchat.

Žádost o další anděly

Ve vesmíru existují miliardy andělů, neboť Bůh neustále myslí na lásku a vytváří tak láskyplné myšlenkové formy. Můžete požádat, aby vás obklopovalo tolik andělů, kolik si budete přát. Mít kolem sebe hodně andělů má svoje výhody, protože kolem vás vytvoří jakousi „bublinu lásky“. Láska a světlo vašich andělů k sobě přitahují nádherné zázračné události, motivují druhé, aby se k vám chovali s láskou a laskavostí, a odpuzují osoby zaměřené na sebe sama, plné egoismu. Anděly můžete povolat také na stráž ke svým dětem a blízkým a požádat je, aby dávali pozor na váš domov, pracoviště, auto nebo letadlo.

Andělů je na světě nekonečně mnoho, a tak si jich vyžádejte, kolik se vám zlíbí. Andělé nemohou přestoupit Boží vůli, takže ve vaší žádosti, aby vás nebo vaše blízké strážili, se neskrývá žádné nebezpečí.

Když kolem sebe budete mít více andělů, bude pro vás hlasitý chorus jejich nebeského vedení lépe slyšitelný. Osobně mám ve zvyku povolat si před každou přednáškou a uzdravujícím sezením několik andělů navíc, abych během své práce mohla jasně přijímat nebeské vedení.

K povolání andělů není třeba žádné formální modlitby ani vzývání. Stačí se jen soustředit na myšlenku: „Andělé, prosím, obklopte mě,“ a rázem budou po vašem boku. Svou žádost o anděly můžete adresovat buď přímo Bohu, nebo samotným andělům. Nebesa na vaši prosbu v obou případech okamžitě zareagují a pošlou vám anděly, aby vás vedli, milovali a uzdravili vás.

Naši dva strážní andělé jsou neustále s námi. Ostatní andělé přicházejí a odcházejí podle toho, jak je potřebujeme.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Andělské vedení.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.